ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1643/20                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Коротких А.Ю., Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі також - ГУНП в Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у не проведенні службового розслідування нещасного випадку, який мав місце 29.12.2018, внаслідок якого позивачу заподіяно тілесні ушкодження, відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 та зобов`язання відповідача провести службове розслідування нещасного випадку, який стався 29.12.2018 з позивачем та прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 01 червня 2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. 
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, прийнятою на підставі не з`ясованих обставин, не досліджених доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з липня 2002 року проходив службу в органах внутрішніх справ та з 07.11.2015 проходить службу в Національній поліції, що підтверджується копією витягу з трудової книжки останнього НОМЕР_1 від 08.07.2002 (а.с.9).
Як слідує з матеріалів справи наказом від 02.01.2019 № 2 ГУНП в Чернігівській області призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію за фактом отримання 29.12.2018 тілесних ушкоджень старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1 (а.с.21).
Згідно висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень 29.12.2018 старшим оперуповноваженим УСР ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_1 від 01.02.2019 вирішено службове розслідування завершити. Визнати, що старший оперуповноважений управління стратегічних розслідувань ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_1 тілесні ушкодження отримав під час перебування на службі при виконанні службових обов`язків з власної необережності (а.с.22-28).
Згідно виписки №20 із медичної карти стаціонарного хворого лікарні ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» позивач в період з 03.01.2019 по 18.01.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ТМО МВС України в Чернігівській області» (а.с.31).
В подальшому, 17.02.2020 позивач звернувся до ГУНП в Чернігівській області з рапортом щодо проведення розслідування нещасного випадку, який мав місце 29.12.2018, внаслідок якого позивач отримав тілесні ушкодження, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 та оформити результати розслідування відповідно до вказаного Порядку. До рапорту позивачем надано копію листа ДУ «ТМО МВС України в Чернігівській області» від 05.02.2020 № 33/45-Ш-6, яким позивача повідомлено про підстави видачі йому довідки про тимчасову непрацездатність за період з 03.01.2019 по 18.01.2019 № 49, а саме - «наслідки ЗЧМТ, струсу головного мозку (2005 р.) у вигляді астено-вегетативного синдрому». Інші діагнози, що були вказані у виписці № 20 від 18.01.2019, вказані як супутні (а.с.11-12, 31-32).
Листом від 10.04.2020 № 373/124/05/23-2020 ГУНП в Чернігівській області повідомило позивача, що підстав проведення розслідування факту травмування позивача, що мав місце 29.12.2018 у відповідності з вимогами Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346, та складання відповідних актів, не має (а.с.13-14).
На запит ГУНП в Чернігівській області стосовно позивача, лікар Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» листом від 10.04.2020 № 33/45-515 повідомив, що документ, який засвідчує тимчасову непрацездатність громадян видається по основному захворюванню. Встановлення факту непрацездатності проводиться на момент огляду пацієнта, тому встановити чи міг би який-небудь діагноз привести до втрати працездатності в минулому не є в компетенції даної установи (а.с.71).
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення службового розслідування нещасного випадку, який мав місце 29.12.2018, внаслідок якого позивачем отримано тілесні ушкодження, відповідно до Порядку № 1346, та оформлення його результатів з урахуванням вимог вказаного Порядку протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.
Даючи правову оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Порядок та підстави проведення розслідування нещасних випадків регулюються нормами «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стались в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346 (надалі також - Порядок).
Відповідно до пункту 2.1. Порядку розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.
З вказаної норми слідує, що правовою підставою розслідування нещасного випадку є обов`язкова умова - втрата поліцейським працездатності внаслідок отриманої травми на один робочий день чи більше.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що втрата працездатності ОСОБА_1 в період з 03.01.2019 по 18.01.2019 виникла внаслідок отриманої у 2005 році ЗЧМТ, струсу головного мозку. Даний діагноз вказаний, як основний (а.с.31).
Тілесні ушкодження, отримані позивачем 29.12.2018, підставою для тимчасової непрацездатності не слугували, а визначені у виписці № 20, як супутні, і відповідно не є належною підставою в розумінні вимог пункту 2.1. Порядку.
Також, факт того, що тілесні ушкодження, отриманні позивачем 29.12.2018, не слугували підставою для тимчасової непрацездатності останнього підтверджується наявними в матеріалах справи листами ДУ «ТМО МВС України в Чернігівській області» від 05.02.2020 № 33/45-Ш-6 та від 10.04.2020 № 33/45-515 (а.с.32, 71).
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність протиправної бездіяльності ГУНП в Чернігівській області щодо призначення розслідування нещасного випадку, який мав місце 29.12.2018 відповідно до вимог вказаного Порядку, оскільки відсутня обов`язкова умова для призначення розслідування - наявність тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 внаслідок саме отриманих тілесних ушкоджень 29.12.2018.
Посилання позивача на виписку №338 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.17,18) та на запис невролога від 03.01.2018, внесеного до його картки амбулаторного хворого (а.с.15,16) як на докази, які підтверджують втрату працездатності внаслідок тілесних ушкоджень отриманих 29.12.2018, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 №189 тимчасова втрата працездатності засвідчується листком непрацездатності, наявність якого судом не встановлена. 
Необґрунтованими є посилання позивача і на позицію Верховного Суду у постанові від 17.04.2019 у справі №816/312/17, оскільки спірним у справі №816/312/17 було не призначення та не проведення службового розслідування, натомість, підставою для звернення до суду у справі, що розглядається наразі апеляційним судом, є бездіяльність щодо не проведення розслідування нещасного випадку. 
З урахуванням викладеного вище, проаналізувавши наявні у матеріалах справи документи, норми законодавства, на які посилається позивач, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо призначення розслідування нещасного випадку, який мав місце 29.12.2018
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: