Постанова                                 
Іменем України
 
16 грудня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 296/2442/17
 
провадження № 61-16920св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), 
Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - Корольовський відділ державної виконавчої служби 
м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,
заінтересовані особи:  ОСОБА_1 , Державне підприємство «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», Житомирський державний технологічний університет,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Трояновської Г. С., Павицької Т. М.,
Миніч Т. І.,

 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2019 року Корольовський відділ державної виконавчої служби 
м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Корольовський ВДВС м. Житомира) звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у Корольовському ВДВС м. Житомира перебуває зведене виконавче провадження № 50894355 про стягнення з Державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» (далі - ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій») на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості на загальну суму 1 041 140,89 грн.
 
Наказом Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» припинено шляхом реорганізації, а саме: приєднано до Житомирського державного технологічного університету для подальшого утворення на його базі структурного підрозділу - бізнес-інноваційний центр Житомирського державного технологічного університету, який 
є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій».
 
Корольовський ВДВС м. Житомира просив замінити боржника у виконавчому провадженні № 54697806 з ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», який вибув, на його правонаступника - Житомирський державний технологічний університет.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 
2019 року, прийнятою у складі судді Драча Ю. І., заяву Корольовського ВДВС м. Житомира задоволено.
 
Замінено у виконавчому провадженні № 54697806 стягувача 
ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» на Житомирський державний технологічний університет. 
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Наказом Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 «Про реорганізацію ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» припинено вказане підприємство шляхом реорганізації, а саме: приєднано до Житомирського державного технологічного університету для подальшого утворення на його базі структурного підрозділу - бізнес-інноваційний центр Житомирського державного технологічного університету. Відповідно до пункту 3 вказаного наказу Житомирський державний технологічний університет 
є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків 
ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій». Згідно зі статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї зі сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року апеляційну скаргу Житомирського державного технологічного університету задоволено. Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира 
від 26 квітня 2019 року скасовано.
Відмовлено Корольовському ВДВС м. Житомира у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Стягнуто з Корольовського ВДВС м. Житомира на користь Житомирського державного технологічного університету судовий збір у розмірі 1 921 грн.
 
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви, апеляційний суд виходив з того, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» з даного реєстру не виключено, ця юридична особа перебуває у стані припинення. Тому висновок суду першої інстанції про те, що мало місце вибуття боржника і наявні підстави для застосування положень частини першої статті 442 ЦПК України, є хибним, а наказ Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 сам по собі таких правових наслідків не створює.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У вересні 2019 року Корольовський ВДВС м. Житомира подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 
2019 року, залишити в силі ухвалу Корольовського районного суду 
м. Житомира від 26 квітня 2019 року.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем з`ясовано, що Міністерством освіти і науки України прийнято наказ від 15 вересня 2015 року № 933, яким ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» припинено шляхом реорганізації. Цим наказом передбачено, що правонаступником всього майна боржника стає Житомирський державний технологічний університет. Судом апеляційної інстанції не враховано, що 04 грудня 
2015 року комісією з реорганізації ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» складено інвентаризаційний опис 
і звіряльну відомість необоротних активів, згідно з якими ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» передало, а Житомирський державний технологічний університет - прийняв належне боржнику майно. Ці обставини свідчать про те, що фактично Житомирським державним технологічним університетом прийнято майно боржника 
ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» на загальну суму 912 533,86 грн, а тому саме Житомирський державний технологічний університет має нести відповідальність перед кредиторами боржника.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У жовтні 2019 року Державний університет «Житомирська політехніка» (наказом Міністерства освіти та науки України перейменовано Житомирський державний технологічний університет) подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що університет не є правонаступником боржника, а тому рішення суду апеляційної інстанції є законним 
і обґрунтованим.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
09 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Сердюка В. В. відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із Корольовського районного суду м. Житомира.
 
У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
У вересні 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Луспенику Д. Д.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
15 грудня 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Воробйовій І. А., Гульку Б. І., 
Луспенику Д. Д. (головуючий), Черняк Ю. В.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Встановлено, що 07 вересня 2017 року Корольовським районним судом 
м. Житомира видано виконавчий лист № 296/2442/17 про стягнення 
з ДП «Житомирський державний центр науково - технічної інформації та інновацій» на користь ОСОБА_1 17 801, 99 грн, з яких: 13 960, 67 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку, 3 841, 32 грн - компенсація за невикористану відпустку.
 
15 вересня 2017 року державним виконавцем Корольовського ВДВС 
м. Житомира на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54697806.
 
Наказом Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 «Про реорганізацію Державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» припинено вказане підприємство шляхом реорганізації, а саме: приєднано до Житомирського державного технологічного університету для подальшого утворення на його базі структурного підрозділу - бізнес-інноваційний центр Житомирського державного технологічного університету. 
Відповідно до пункту 3 вказаного наказу Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково - технічної інформації та інновацій».
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі - 
в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Вказаним вимогам закону оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
Частиною другою статі 167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.
 
На юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (стаття 82 
ЦК України).
 
Верховний Суд враховує, що ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» не має достатньої інституційної та операційної незалежності від держави. Саме держава прийняла рішення про приєднання ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» до Житомирського державного технологічного університету та його не реалізовувала протягом значного періоду часу. 
 
Рішення суду про стягнення з ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» на користь ОСОБА_1 коштів не виконується більше трьох років.
 
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа 
є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
 
Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.
 
Згідно зі статтею 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
 
Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. 
З урахуванням того, що згідно з пунктом 3 наказу Міністерства освіти і науки України від 15 вересня 2015 року № 933 Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» та не пов`язується з державною реєстрацією припинення 
ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», датою виникнення універсального правонаступництва Житомирського державного технологічного університету щодо 
ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», який припиняється шляхом приєднання, слід вважати дату видання наказу № 933 - 15 вересня 2015 року, з якої він є правонаступником ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій».
 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 вересня 2020 року у справі 
№ 296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19).
 
За таких обставин, встановивши, що Житомирський державний технологічний університет є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій», суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення заяви. Натомість апеляційний суд скасував законну та обґрунтовану ухвалу суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
У справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені повно.
 
За таких обставин касаційну скаргу слід задовольнити, постанову Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року скасувати, ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2019 року залишити в силі.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Корольовським ВДВС м. Житомира сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 921 грн. Тому із Державного університету «Житомирська політехника» на користь Корольовського ВДВС м. Житомира підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору.
 
Керуючись статтями 400, 402, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби 
м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити.
 
Постанову Житомирського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року скасувати.
 
Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2019 року залишити в силі.
 
Стягнути з Державного університету «Житомирська політехника» на користь Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 
1 921 грн судових витрат.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д Д. Луспеник

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Г. В. Коломієць

                                                                                                            Ю. В. Черняк