ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року 

м. Харків

Справа № 639/8116/19
Провадження № 22-ц/818/4252/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого                Кругової С.С.,
суддів                        Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
секретаря                Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,
Відповідач: Харківська міська рада,
Третя особа: Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові 

апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 червня 2020 року, ухвалене суддею Гаврилюк С.М.,

у цивільній справі за позовом про визнання права власності,-
   
в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати за ним право власності на нежитлову будівлю літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 , загальною площею 164,5 кв. м, з урахуванням прибудованого приміщення № 11 (підсобне) загальною площею 26,8 кв. м.

Позовна заява мотивована тим, що йому на праві власності належить нежитлова будівля літ. «Ж-1» загальною площею 138,0 кв. м, розташована за адресою:  АДРЕСА_1 . Протягом 2009-2010 років позивачем до вказаної нежитлової будівлі самочинно за власний рахунок прибудовано приміщення № 11 (підсобне) загальною площею 26,8 кв. м. 15.05.2009 та 30.04.2009 інспектором інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області позивачу видано приписи про усунення порушень містобудівного законодавства України та виконання технічного висновку щодо можливості будівництва прибудови до нежитлової будівлі літ. «Ж-1». Постановою ІДАБК в Харківській області № 1536 від 25.08.2010 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 97 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. 

Вказаний штраф позивачем сплачено. Згідно довідки ТОВ «Архілаін» від 11 листопада 2019 року №05/11/3-т до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» прибудовано приміщення №11 площею 26,8 кв.м., у зв`язку зі змінами при поточній технічній інвентаризації, а саме за рахунок уточнення лінійних розмірів та прибудованого приміщення №11 площею 26,8 кв.м., загальна площа складає 164,5 кв.м.

Як зазначає ОСОБА_1 , за період проведення будівництва і по цей час заяви, скарги від будь-яких громадян, юридичних осіб або компетентних органів на його адресу, а також на адреси державних органів влади, зокрема, Харківської міської ради з приводу недотримання позивачем встановлених норм та правил чи порушення будь-чиїх прав при проведенні будівництва, не надходили. 

Позивач вказує, що ним виконано всі норми та вимоги передбачені Порядком вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом (в редакції від 22.06.2012), затвердженим рішенням сесії Харківської міської ради від 17.08.2011 № 390/11 в повному обсязі, а саме: отримано дозвіл Харківської міської ради на збереження самочинно збудованої прибудови приміщення № 11 (підсобне) до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 та на підставі укладеного договору оренди землі оформлено право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , тощо. 

Вказує, що 7 жовтня 2019 ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг із заявою та заповненою декларацією про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. За результатами розгляду даної заяви позивачем отримано лист-відмову ІДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 22.10.2019, з якого вбачається, що подані документи не відповідають вимогам чинного законодавства. 

Так, Декларацією про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду передбачено необхідність зазначення відомостей про рішення суду, яким визнано право власності на об`єкт самочинного будівництва.

За таких обставин позивач вважає, що немає іншого способу захисту його прав та інтересів, ніж визнання за ним права власності на вищевказане нерухоме майно, у зв`язку чим ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У відзиві на позов Харківська міська рада вказує, що доказів про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва спірного об`єкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку до матеріалів справи не долучено. 

Він, як особа, що здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набув права власності на нього, а є лише власником будівельних матеріалів, обладнання тощо, що були використані в процесі цього будівництва. 

Також зазначає, що позивачем подавали документи на розгляд ІДАБК ХМР для прийняття в експлуатацію спірного об`єкту згідно Порядку, затвердженого наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158, який визначає можливості прийняття за особою процедурою до експлуатації житлових об`єктів, проте, позивач згідно відповідей повідомлявся про неможливість прийняття спірного об`єкту згідно зазначеного порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 червня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 , загальною площею 164,5 кв. м, з урахуванням прибудованого приміщення № 11 (підсобне) загальною площею 26,8 кв. м.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги позивача є обґрунтованими, направлені на захист його майнових прав.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Харківська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю і вирішити питання про судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі викладено фактичні обставини справи та зазначено, що суд дійшов висновку про вжиття позивачем всіх дій, передбачених Порядком вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, затвердженим рішенням ХМР від 17.08.2011 за №390/11, проте цей Порядок регулює процедуру вирішення питань, пов`язаних з самочинним будівництвом на території м. Харкова, з метою визначення можливості збереження самочинного будівництва, надання земельних ділянок під самочинно побудовані об`єкти та будівництво яких розпочато самочинно і не визначає можливості визнання прав на об`єкт самочинного будівництва у судовому порядку поза встановлених законодавством процедур.

Таким чином вказує, що дозвіл ХМР на збереження спірного об`єкту та на розроблення документації із землеустрою для експлуатації, обслуговування об`єкта не є згодою місцевої ради, як власника земельної ділянки під спірною будівлею, на визнання права власності за будівлею поза встановленої процедури.

Стверджує, що листом ІДАБК від 22.10.19 №1461/0/511-19 повідомлено позивача, що подана ним заява відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабміну від 13.04.2011 №461, не відповідає вимогам законодавства, оскільки дія вказаного Порядку поширюється на випадки визнання права власності на самочинно побудований об`єкт за рішенням суду.

Також, позивачу роз`яснено щодо застосування положень Порядку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158, який визначає особливу процедуру прийняття до експлуатації об`єктів житлової нерухомості, яким спірний об`єкт нерухомості не є. тобто, будь-яких вимог щодо усунення недоліків, отримання додаткових документів Інспекція ДАБК не заявляла позивачу.

На підставі наведеного вважає, що позивач не набув права власності на спірне майно, можливість виникнення у нього такого права за рішенням суду передбачена лише у випадках ст.335 та 376 ЦК України, в інших випадках - з інших підстав не заборонених законом.

Звертає увагу, що судом не враховано та не розглянуто твердження відповідача, викладене у відзиві, що питання прийняття спірного об`єкту до експлуатації не було предметом розгляду компетентних органів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки вона є безпідставною, а рішення суду законним та обґрунтованим. Зазначає, що позивачем повністю виконано вимоги ст.376 ЦК України та Порядку, затвердженому рішенням сесії ХМР від 17.08.2011 №390/11, на виконання якого звертався до ХМР із заявою про можливість збереження самочинного побудованого об`єкта та надання йому земельної ділянки під нього. Вказує, що позивач не має іншого способу захисту свого права, а ніж в судовому порядку.

В судове засідання третя особа Інспекція ДАБК Харківської міської ради не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та завчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Судовим розглядом встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_1 належить нежитлова будівля літ. «Ж-1» загальною площею 138,0 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 13) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське БТІ» (а.с. 14).

15 квітня 2009 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Харківській області видано припис ОСОБА_1 , яким в результаті перевірки встановлено порушення ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» та запропоновано до 23.04.2009 надати до інспекції ДАБК правовстановлюючі документи на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 , а саме: технічний паспорт міського БТІ; (договір) копію документа, що посвідчує право власності на приміщення тощо; рішення ХМР (а.с. 20).

30 квітня 2009 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Харківській області видано припис ОСОБА_1 , яким в результаті перевірки встановлено порушення ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» та запропоновано виконати технічний висновок щодо можливості будівництва прибудови до нежитлової будівлі літ. «Ж-1», усунути допущене порушення (а.с. 21).

Окрім того, 30 квітня 2009 р. позивач сплатив штраф на суму 170,00 грн за незаконне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 (літ. «Ж-1) згідно повідомлення № б/н від 30.04.2009 (зв. сторона а.с. 20).

Постановою № 1536 по справі про адміністративне правопорушення від 25.08.2010, винесеною начальником інспекції ДАБК у Харківській області, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 97 КУпАП, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн (а.с. 21). 

Вказаний штраф позивачем сплачено, що підтверджується відповідною квитанцією N 1941780 від 27.08.2010 (зв. сторона а.с. 22).

На замовлення позивача комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 11.08.2016 виготовлено технічний паспорт на громадський будинок № 27 (нежитлова будівля літ. «Ж-1»), з експлікації якого вбачається, що нежитлова будівля літ. «Ж-1» складається з наступних приміщень: приміщення № 2 (торгівельний зал) площею 35,7 кв. м, приміщення № 3 (торгівельний зал) площею 38,6 кв. м, приміщення № 3а (торгівельний зал) площею 17,9 кв. м, приміщення № 5 (підсобне) площею 11,9 кв. м, приміщення № 6 (вбиральня) площею 1,7 кв. м, приміщення № 7 (вбиральня) площею 1,2 кв. м, приміщення № 8 (кабінет) площею 8,4 кв. м, приміщення № 9 (кабінет) площею 17,6 кв. м, приміщення № 10 (топочна) площею 4,7 кв. м, приміщення № 11 (підсобне) площею 26,8 кв. м. При цьому зазначено, що приміщення № 11 (підсобне) площею 26,8 кв. м самочинно прибудовано.

Загальна площа нежитлової будівлі літ. «Ж-1» з урахуванням проведених будівельних робіт складає 164,5 кв. м (а.с. 15-19). 

Окрім того, Харківським національним університетом будівництва та архітектури на замовлення ОСОБА_1 за договором №013/15 від 02.03.2015 виготовлено Висновок про технічний стан будівельних конструкцій прибудованого приміщення нежитлової будівлі літ. «Ж-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого прибудова приміщення № 11 до нежитлового будинку (літ. «Ж-1»), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не призвела до зниження несучої здатності і експлуатаційної надійності будівельних конструкцій і будівлі в цілому. Допускається експлуатація прибудованого приміщення № 11 без проведення будь-яких додаткових заходів щодо посилення конструкцій (а.с. 49-74).

Як вбачається з повідомлення Управління Держпродспоживслужби в м. Харкові від 18.08.2016 № 606/20-12, фахівцями відділу державного контролю за дотриманням санітарного законодавства Управління Держпродспоживслужби в м. Харкові розглянуто заяву позивача щодо встановлення відповідності санітарно-гігієнічним вимогам самовільно прибудованого нежитлового приміщення № 11 до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 та за результатами розгляду матеріалів вказане самовільно прибудоване нежитлове приміщення відповідає вимогам чинного санітарного законодавства та підлягає збереженню (а.с. 27).

Згідно повідомлення від 30.08.2016 № 260-979 Жовтневого районного відділу у м. Харкові Головного управління ДСНС України в Харківській області останній не заперечує проти збереження підсобного приміщення в будівлі літ. «Ж-1» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Розглянувши звернення ОСОБА_1 , Управління комунального майна та приватизації листом № 3481 від 22.02.2017 повідомило позивача, що не заперечує проти збереження самовільно прибудованого нежитлового приміщення до нежитлової будови літ. Ж-1 по АДРЕСА_1 , за умови дотримання усіх вимог чинного законодавства (а.с. 24).

Також, Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації розглянуто обґрунтовуючі матеріали щодо збереження спірного самовільно прибудованого приміщення, за аналізом яких Департамент не заперечує проти збереження і подальшої експлуатації об`єкту, про що зазначено у повідомленні від 07.10.2016 за № 04.01-18/5747, яким до того ж проінформовано ОСОБА_1 , що питання самочинного будівництва на території міста Харкова розглядає Постійно діюча комісія з питань самочинного будівництва Харківської міської ради. Порядок вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом на території міста Харкова затверджено рішенням Харківської міської ради 16 сесії 6 скликання від 22.06.2012 № 753/12 (а.с. 25).

Управлінням соціально-економічного розвитку планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради направлено на адресу ОСОБА_1 пропозицію про укладення попереднього договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова при збереженні самочинно прибудованого нежитлового приміщення № 11 нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 , згідно якої ОСОБА_1 необхідно прибути для підписання проекту попереднього договору до Харківської міської ради (а.с. 38).

25 жовтня 2016 р. між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та ОСОБА_1 укладено попередній договір № 27П-16/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова (а.с. 39).

Позивач 08.11.2018 звернувся до Харківської міської ради з письмовою заявою з проханням узаконити його самочинно прибудоване приміщення (а.с. 23).

Рішенням Харківської міської ради від 21.06.2017 № 675/17 про надання дозволу на збереження об`єктів самочинного будівництва та на розроблення документації із землеустрою для експлуатації, обслуговування об`єктів дозволено ОСОБА_1 зберегти самочинно збудованої прибудови приміщення № 11 (підсобне) до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 . Надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель територіальної громади м. Харкова, площею орієнтовно 0,0220 га для обслуговування нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Також, рішенням Харківської міської ради від 19.06.2019 № 1608/19 про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів самочинного будівництва затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 . Змінено вид використання земельної ділянки площею 0,0217 га (кадастровий номер 6310137900:02:007:0039) по АДРЕСА_1  на «для обслуговування будівлі торгівельного призначення літ. «Ж-1». Надано ОСОБА_1  в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 6310137900:02:007:0039) площею 0,0217 га по  АДРЕСА_1  із земель територіальної громади м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови для обслуговування будівлі торгівельного призначення літ. «Ж-1» до 19.06.2024 (а.с. 29).

Так, між Харківською міською радою та ОСОБА_1 06 вересня 2019 р. укладено договір оренди землі, а саме земельної ділянки площею 0,0217 га по АДРЕСА_1 від 06.09.2019 із цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ - (03.07) - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером 6310137900:02:007:0039, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-33).

Зазначене також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6310791862019, сформованим 22.07.2019 (а.с. 34-36) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним № 181190010, сформованим 16.09.2019, з якого вбачається, що право оренди земельної ділянки зареєстровано 12.09.2019, номер запису про інше речове право: 33243631 (а.с. 37).

07.10.2019 позивач відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 звернувся до Центру надання адміністративних послуг із заявою та заповненою декларацією про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду (Додаток 5 до Порядку) (а.с. 40-45), про що свідчить опис документів, що надано до ЦНАП суб`єктом звернення для отримання адміністративної послуги від 07.10.2019 (а.с. 46).

Проте, як вбачається з повідомлення від 22 жовтня 2019 р. № 1461/0/511-19 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради розглянуто подану ОСОБА_1 08.10.2019 заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта з доданими документами по об`єкту «Нежитлова будівля по АДРЕСА_1 (літ. Ж-1)», за результатами чого позивачеві повернуто подані документи по вищевказаному об`єкту як такі, що не відповідають законодавству, а саме Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 158 від 03.07.2018 та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 461 від 13.04.2011 (а.с. 47-48).

05.11.2019 Департаментом містобудування та архітектури розглянуто листа ОСОБА_1 від 09.10.2019 з додатками стосовно надання інформації щодо відповідності місця розташування самочинно збудованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 (літ. «Ж-1 ») вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генерального плану міста Харкова, іншої затвердженої містобудівної документації, наявності порушень будівельних норм, стандартів і правил та надано позивачеві відповідь наступного змісту. Відповідно до Генерального плану м. Харкова, затвердженого рішенням сесії Харківської міської ради від 23.06.2004 № 89/04, зі змінами, затвердженими рішенням сесії Харківської міської ради від 27.02.2013 № 1023/13, земельна ділянка за даною адресою розташована в зоні багатоквартирної житлової забудови. Згідно з планом зонування території (зонінгом) міста Харкова, затвердженим рішенням сесії Харківської міської ради від 27.02.2013 № 1024/13, зі змінами, затвердженими рішенням сесії Харківської міської ради від 26.10.2016 № 396/16 земельна ділянка за даною адресою розташована в житловій зоні, підзоні Ж-4: зона змішаної багатоквартирної забудови та громадської забудови; в межах історико-культурного ареалу; в зоні розміщення об`єктів археології; земельна ділянка розташована поза межами червоних ліній. Далі за змістом повідомлення Департаментом зазначено, що на підставі аналізу відповідних документів, які вже вище досліджені судом, відповідні служби не заперечували проти збереження і подальшої експлуатації прибудованого приміщення нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 , що вказана прибудова відповідає вимога чинного санітарного законодавства та підлягає збереженню та допускається експлуатація прибудованого приміщення № 11 без проведення будь-яких додаткових заходів щодо посилення конструкцій (а.с. 150).

На замовлення позивача ТОВ «АРХІЛАІН» 06.11.2019 виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, а саме нежитлову будівлю літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 (а.с. 75-78).

Згідно довідки ТОВ «АРХІЛАІН» від 11.11.2019 № 05/11/3-т до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» прибудовано приміщення № 11 площею 26,8 кв. м. У зв`язку зі змінами при поточній технічній інвентаризації, а саме за рахунок уточнення лінійних розмірів та прибудованого приміщення № 11 площею 26,8 кв. м загальна площа складає 164,5 кв. м. Згідно наданої копії рішення Харківської міської ради від 21.06.2017 № 675/17 ОСОБА_1 дозволено збереження вищезазначеної прибудови приміщення до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 (а.с. 79).

У відповідності до Звіту про проведення технічного обстеження від 12.11.2019, затвердженого проректором з науково-педагогічної роботи, доктором технічних наук, професором «Харківського національного університету будівництва та архітектури» ОСОБА_2 , встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації прибудови приміщення № 11 (підсобне) до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 (а.с. 81-91).

Так, ОСОБА_1 26.12.2019 звернувся з письмовою заявою до Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради щодо надання містобудівних умов та обмежень на самочинно збудовану прибудову приміщення № 11 (підсобне) до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 (а.с. 142).

За результатами розгляду даної заяви Департамент 11.01.2020 надав позивачу відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва: «Самочинно збудована прибудова приміщення № 11 (підсобне) до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 », оскільки у наданому ОСОБА_1 пакеті документів відсутні оригінали викопіювання з топографом-геодезичного плану М 1:2000 та витягу із Державного земельного кадастру. Окрім того, Департаментом зазначено, що відповідно до пункту 1 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є складовими вихідних даних для проектування об`єкту будівництва. Виходячи з викладеного, надання містобудівних умов та обмежень на збудовані об`єкти Законом не передбачено та не є можливим у разі надання повного пакету документів (а.с. 143).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Відповідно до статті 376 ЦПК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Разом з цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).

Виходячи зі змісту статей 331, 375, 376, 380 ЦК України, правовою підставою визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на підставі частини п`ятої статті 376 ЦК України може бути не лише відсутність порушення прав інших осіб таким визнанням, а й встановлення судом відповідності такого об`єкта архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам.

Таким чином, ст. 376 ЦК України передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 цієї статті), і встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво, або за власником земельної ділянки.

В силу ч.1 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).

Звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право (пункт 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва»). Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до компетентних органів з відповідним пакетом документів та заповненою декларацією про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Згідно відповіді Виконкому Департаменту ІДАБК ХМР №1461/0/511-19 від 22.10.2019 позивачу повернуто документи як такі, що не відповідають Порядку №158 та Порядку №461.

Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 13.04.2011 № 461 (пункти 10 та 17) передбачено окремий порядок прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів, право власності на які визнано за рішенням суду. Відтак, передумовою прийняття в експлуатацію таких об`єктів виходячи зі змісту положень пунктів 10 та 17 Порядку, - є ухвалення судом рішення про визнання права власності на них, після чого передбачено подання до органу державного архітектурно-будівельного контролю декларації за формою, наведеною у додатку 5 до Порядку, і проведення технічного обстеження такого об`єкта. Як вбачається з форми декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду (Додаток 5 до Порядку), в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 750 від 08.09.2015 (зі змінами), замовник повинен в п. 8 Декларації зазначити відомості про рішення суду, яким визнано право власності на об`єкт самочинного будівництва.

У судовому засіданні представник Харківської міської ради пояснила, що право власності на нерухоме майно набувається у встановленій законом процедурі, на самочинне будівництво - за рішенням суду або вказаним Порядком, за умови попереднього ухвалення відповідного рішення суду. Проте, представник заперечувала проти ухвалення рішення суду щодо визнання права власності за позивачем, не зважаючи на те, що ним зібрано весь пакет документів згідно Порядку, при цьому не вказавши будь-яких інших можливостей ОСОБА_3 оформити право власності на спірне нерухоме майно.

На підставі цього, судова колегія вважає, що позивач обрав вірний спосіб захисту свого права.

Також, слід зазначити, що рішенням Харківської міської ради від 21.06.2017 № 675/17 дозволено ОСОБА_1 збереження самочинно збудованої прибудови приміщення № 11 (підсобне) до нежитлової будівлі літ. «Ж-1» по АДРЕСА_1 .

Крім того, рішенням Харківської міської ради від 19.06.2019 № 1608/19 надано позивачу в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 6310137900:02:007:0039) площею 0,0217 га по АДРЕСА_1 із земель територіальної громади м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови для обслуговування будівлі торгівельного призначення літ. «Ж-1» до 19.06.2024. Згідно договору оренди землі від 06.09.2019, строком дії до 19.06.2024, на підставі вищевказаного рішення №1608/19, в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,0217 га, на якій розміщено об`єкти нерухомого майна - нежитлова будівля літ. «Ж-1».

Прибудова - частина будинку, призначена для розміщення адміністративних і побутових приміщень, відокремлювана від виробничих будинків і приміщень протипожежними перешкодами. У прибудовах допускається розміщувати (частково) інженерне обладнання (ДБН В.2.2-28:2010. Будинки адмін. та побут. призначення. Теги: ДБН В.2.2-28:2010). 

Отже, при наданні позивачу в оренду земельної ділянки під нежитлову будівлю літ. «Ж-1» до її складу вже входила придубова приміщення №11 (підсобне), на збереження надано дозвіл компетентними органами.

Відповідачем не надано доказів, що нежитлове приміщення, яке використовується позивачем, не відповідає будівельним нормам та правилам і порушує права інших осіб.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази а також те, що право власності на нерухоме майно набувається тільки за рішенням суду та те, що позивач позбавлений можливості оформити право власності іншим чином, позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 377, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                С.С. Кругова

Судді                                                                                        О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови
складено 30 жовтня 2020 року