УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

08 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 320/6544/19
адміністративне провадження № К/9901/33251/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року (суддя Дудін С.О.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року (колегія у складі суддів Файдюка В.В., Земляної Г.В., Мєзєнцева Є.І.)
у справі № 320/6544/19
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії. 

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просив: 
- визнати протиправною відмову органу Пенсійного фонду в перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, починаючи з 25.04.2019 перерахувати пенсію з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та висновку Конституційного Суду України, викладеному у Рішенні від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
04.12.2020 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що 07.12.2020 надійшла до Верховного Суду, у якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неповно з`ясували фактичні обставини справи, не дослідили та не надали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Позивач в період з 27.04 до 28.04.1986 та з 02.05. до 04.05.1986 брав участь у складі невоєнізованого автотранспортної служби цивільної оборони Фастівського району від АТП 31016 та прирівнюється до військовозобов`язаного. 
ОСОБА_1 також клопоче поновити строк на касаційне оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, вказує на те, що не брав участі у судовому засіданні та постанову суду апеляційної інстанції отримав поштою у листопаді 2020 року. Також покликається на карантинні заходи, похилий вік та перебування на самоізоляції. 
Оцінюючи наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, Суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 329  Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2 ст. 329 КАС України).
Повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020 складено 02.06.2020. Касаційна скарга подана з пропуском понад 5 місяців строку на касаційне оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 329 КАС України.
Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-IX), визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Проте ОСОБА_1 не надає відповідних доказів на підтвердження отримання копії постанови суду апеляційної інстанції поштою лише у листопаді 2020 року (як-то копії конверту, трекінг поштової кореспонденції) та не зазначає фактичних обставин, пов`язаних з впровадженням карантину, які унеможливили подання ним касаційної скарги у строк, визначений КАС України.
Зазначення скаржником документально не підтверджених загальних обставин не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на касаційне оскарження і підстави, вказані у заяві про поновлення строку, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України, оскільки скаржник не зазначив жодної з передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України підстав, на яких подається касаційна скарга, та обґрунтувань, визначених п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.
Крім того, касаційну скаргу подано на судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження. Проте ОСОБА_1 не зазначає обставин, передбачених пп. «а» - «г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які б давали підстави для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Суд роз`яснює, що підставами касаційного оскарження судових рішень, з огляду на ч. 4 ст. 328 КАС України, може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. 
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження. Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
З огляду на ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху. Суд надає ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення таких недоліків:                       (1) надання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення, з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі (2) подання заяви про поновлення строку на касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції із вказанням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Керуючись ст. 330, 332 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1.          Визнати неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження.
2.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі № 320/6544/19 залишити без руху.
3.          Надати  ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
4.          Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
5.          Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали в частині надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення у строк, визначений Судом, касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами буде повернуто, а в разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або, якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними - відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб