УХВАЛА

07 жовтня 2020 року 
Київ
справа №9901/141/20
адміністративне провадження №П/9901/141/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Дашутіна І.В.,  Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В.
у справі №9901/141/20
за позовом ОСОБА_1 
до Президента України 
про визнання протиправним Указу Президента України №405/2018 від 02 грудня 2018 року,
ВСТАНОВИВ :
06 жовтня 2020 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В .
У заяві про відвід, зміст якої переважно стосується руху по іншим справам та ухвалення по ним відповідних процесуальних документів, ОСОБА_1 зазначає, що суддя Дашутін І.В. та Шишов О.О. , приймаючи участь у розгляді ті вирішенні по суті подібних за змістом касаційних скарг у аналогічних за позовними вимогами, позицією сторін та наданими доказами у справах, зокрема, №826/17866/18 та №640/22415/18, винесли у цих справах протилежні по суті судові рішення, що є, на думку позивача, протиправним тиском на цих суддів із боку службових осіб Офісу президента України.
Також вказана заява обґрунтована тим, що суддя Дашутін І.В., який є у складі колегії в цій справі, раніше приймав участь у розгляді справ №826/17866/18, №420/1736/20 та №640/22415/18, де ОСОБА_1 є позивачем або іншим учасником справ, у зв`язку з чим цей суддя більше не може брати участь у розгляді справи №9901/141/20 в суді першої інстанції.
Заявник посилається на те, що всі чотири справи (№9901/141/20, №420/1736/20, №826/17866/18 та №640/22415/18) стосуються впливу Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року №304, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року №   304» №784 від 12 вересня 2018 року (далі - Постанова №784) на юрисдикцію Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, а суддею Дашутіним І.В. схвалено протилежні за змістом рішення з ключового питання у двох з цих справ (№826/17866/18 та №640/22415/18), що, на думку позивача, зумовлює об`єктивний сумнів в неупередженості судді Дашутіна І.В., свідчить про те, що даний суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду цієї справи, щонайменш у питанні Постанови №784.
Також, в обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначає, що після ухвалення судового рішення у справі №640/22415/18, суддя Дашутін І.В. має особисту заінтересованість у вирішення  даної справи (№9901/141/20) таким чином, щоб встановити нібито відсутність порушення нормами зазначеної Постанови №784 трудових прав службових осіб Представництва Президента України в Автономній Республіці Крим.
Крім цього, позивачем зауважено, що за нормами пунктів 2, 4 частини другої статті 36, частини першої статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя Дашутін І.В. більше не може брати участь у розгляді справи №9901/141/20 в суді першої інстанції.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про відвід, Верховний Суд виходить з такого.
01 червня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України про скасування Указу Президента №405/2018 від 02 грудня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим» (далі - Указ №405).
Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 червня 2020 року визначено склад колегії суддів: Жук А.В. (головуючий суддя), судді: Данилевич Н.А., Єресько Л.О., Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2020 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду із позовною заявою ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним Указу Президента №405/2018 від 02 грудня 2018 року, а позовну заяву залишено без руху.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 червня 2020 року визначено склад колегії суддів: Жук А.В. (головуючий суддя), судді: Данилевич Н.А.,  Дашутін І.В.,  Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М.
Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі.
Підстави для відводу судді встановлені статтями   36 та   37 КАС України.
Положення частин першої, другої   статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого   статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених   статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи (частина друга статті 36 КАС України).
Згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Ураховуючи системний аналіз зазначених правових норм, Суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 в його заяві про відвід судді Дашутіна І.В. щодо схвалення цим суддею протилежних, на переконання позивача, рішень у інших справах - №826/17866/18 та №640/22415/18 стосовно впливу Постанови №784 на Представництво Президента України в Автономній Республіці Крим, свідчать саме про незгоду сторони (заявника) з рішеннями судді при розгляді інших справ, а вказані позивачем обставини упередженості, необ`єктивності та зацікавленості судді Дашутіна І.В. у розгляді даної справи є виключно його суб`єктивним уявленням, яке не співвідноситься з існуючими фактами.
На думку Суду, розгляд інших справ суддею Дашутіним І.В., коли рішення було не на користь позивача ОСОБА_1 , не може свідчити про упередженість судді під час розгляду цієї справи, оскільки дії суду при вирішенні процесуальних питань, що виникають під час розгляду справи та характер прийнятих процесуальних рішень (в тому числі, в інших справах) не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів в безсторонності судді та бути підставою для його      відводу.
Отже, Суд не бере до уваги посилання заявника на певні процесуальні дії судді Дашутіна І.В. та судові рішення, ухвалені ним в інших справах, оскільки такі обставини, в силу прямої вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 КАС України) не можуть бути підставою для відводу.
Відтак, сумнів у неупередженості судді у зв`язку з його участю при розгляді інших справ не є такими, що може свідчити про упередженість чи необ`єктивність суді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В .
Також у заяві про відвід не наведено жодного факту прояву суддею Дашутіним І.В. поведінки, яка б свідчила про упередженність чи беззсторонність у даній справі, а з предмета та меж перегляду в цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на необ`єктивність   судді Дашутіна І.В. 
При цьому Суд вважає доцільним зазначити, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Формування висновку про недовіру судді не може відбуватися лише на підставі припущень.
Між тим, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували неупередженість або необ`єктивності судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В. у результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у його неупередженості з матеріалів позовної заяви та доводів заяви про відвід не вбачається.
Таким чином, Суд вважає, що доводи, які викладені у заяві ОСОБА_1 про відвід судді Дашутіна І.В., не підтверджені жодними доказами та не можуть розцінюватися як неупередженість судді та його необ`єктивність і жодним чином не свідчать про неможливість винесення Верховним Судом законного, справедливого та належним чином обгрунтованого (мотивованого) судового рішення у вказаній справі. 
За таких обставин, проаналізувавши викладені в заяві ОСОБА_1 доводи, Суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В. у цій справі.
Щодо доводів ОСОБА_1 про імперативність норми частини першої статті 37 КАС України з огляду на заявлений самовідвід суддею Шишовим О.О. у розгляді справи №420/1736/20, то Суд вважає, що ці обставини взагалі не мають жодного правового впливу на суть спірного питання та не можуть свідчити про  неупередженість або необ`єктивність судді Дашутіна І.В. при розгляді даної справи.
Суд звертає увагу заявника на те, що Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 вересня 2020 року для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі №420/1736/20 визначено склад колегії суддів: Шишов О.О. (головуючий суддя), судді: Дашутін І.В.,  Яковенко М.М.
Проте, Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2019 року №1846/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Шишова О.О., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг даної категорії спорів.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 вересня 2020 року для розгляду справи №420/1736/20 визначено склад колегії суддів: Єресько Л.О. (головуючий суддя), судді: Загороднюк А.Г.,  Соколов В.М.
Інших обґрунтованих підстав, які б свідчили про особисту упередженість судді Дашутіна І.В. або про його необ`єктивність під час розгляду справи №9901/141/20 позивач у своїй заяві про відвід не зазначив.
Також, слід зазначити, що позивач втретє заявляє відвід в даній справі, зокрема, ним вже раніше заявлено відводи судді-доповідачу Жуку А.В. та судді Мельник-Томенко Ж.М. з тих самих мотивів та підстав, зокрема, у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з судовими рішенням при розгляді інших справ цими суддями та аналогічними обгрунтованням підстав відводу, вмотивована оцінка яким вже надавалась Судом у відповідних процесуальних ухвалах.
Відповідно до частин першої та четвертої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Отже, подання подібних за змістом та значенням заяв позивача, Суд може кваліфікувати як зловживання процесуальними правами, що є недопустимим.
Відповідно до частини третьої    статті 40 КАС України   питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Згідно з частиною четвертою   статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою    статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В. питання про відвід суддів відповідно до частини четвертої   статті 40 КАС України   підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою        статті 31 КАС України. 
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 31, 36, 40, 236, 243, 248 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В. у справі №9901/141/20 визнати необґрунтованою.
2. Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Дашутіна І.В. до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.А. Данилевич 
 І.В. Дашутін 
 Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду