ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2020 р.           Справа№ 911/1971/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Калатай Н.Ф.
суддів:            Поляк О.І. 
          Руденко  М.А. 
 
при секретарі           Рибчич А. В.
          
За участю представників: 
від позивача:          Пєнзякова О.О. - адвокат  
від відповідача:           Удод В.І.- адвокат  

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу          Приватного підприємства «Катрюк»
на рішення           Господарського суду Київської області від 02.07.2020, повний текст якого складено та підписано 13.07.2020
у справі                    № 911/1971/18 (суддя Лилак Т.Д.)
за позовом           Приватного підприємства «Катрюк»
до                              Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі»
про                              визнання рішення протиправним
ВСТАНОВИВ:
Позов заявлено про скасування рішення відповідача про розрахунок акту перевірки від 14.02.2018 № К036792 та накладення грошового стягнення в розмірі 57 094,62 грн., що оформлене протоколом № 092 від 22.08.2018.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Так, рішенням Господарського суду Київської області від 19.03.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019, у справі № 911/1971/18 позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що:
- спірний акт порушення від 14.02.2018 № К036792 складений з порушенням вимог пункту 6.41 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, та пунктів 4.1, 4.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, а саме, за відсутності уповноваженого представника позивача (споживача електроенергії) при його складанні; 
- акт уповноваженим представником позивача не підписаний; 
- споживач не був повідомлений належним чином про засідання комісії з розгляду такого акта про порушення;
- наявні у матеріалах справи докази не дають підстав для висновку про те, що вплив на лічильник здійснювався споживачем, зокрема, станом на момент проведення технічної перевірки 14.02.2018 чи в інший період; акт від 08.12.2017 № 220/380В технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії та акт від 08.12.2017 № 573900 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому, споживачем не підписані;
- розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії зроблений відповідачем на підставі неналежних показників (величин), отже, він є недостовірним та таким, що складений з порушенням пункту 2.5 Методики.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вищевказані судові рішення скасовані, а справу № 911/1971/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
Суд касаційної інстанції визнав передчасними висновки судів попередніх інстанцій, які, задовольняючи позов, виходили, зокрема, з того, що акт про порушення від 14.02.2018 № К036792 складений з порушенням вимог пункту 6.41 ПКЕЕ та пунктів 4.1, 4.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, з огляду на таке:
- зазначаючи про те, що спірний акт про порушення від 14.02.2018 № К036792 складений за відсутності уповноваженого представника позивача (споживача електроенергії) при його складанні (акт уповноваженим представником позивача не підписаний), тобто з порушенням вимог пункту 6.41 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, та пунктів 4.1, 4.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562,  суди попередніх інстанцій не врахували те, що у пункті 6.41 ПКЕЕ наведено способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. Так, постачальник електроенергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підписання акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). Правила визначають умовою дійсності акта про порушення його підписання трьома представниками постачальника. Законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення ПКЕЕ споживачем (якщо представник відмовляється від участі у проведенні перевірки, не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень), ніж підписання акта про порушення ПКЕЕ трьома особами (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 зі справи № 916/207/17). При цьому суди залишили поза увагою ними ж встановлені обставини про те, що акт про порушення від 14.02.2018 № К036792 підписаний представниками постачальника електричної енергії у кількості 7 осіб;
- висновок судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не обґрунтовано застосування у розрахунку коефіцієнта використання струмоприймачів 0,75 та не доведено необхідності встановлення потужності наявних у споживача на час складання акта про порушення струмоприймачів відповідно до даних потужності для даної точки обліку, зазначеної в Договорі, оскільки підстави, за наявності яких можливо було б застосувати вищевказані показники до розрахунку (як - от: ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів), відповідачем не підтверджені в установленому законом порядку, є помилковими з огляду на те, що, не взявши до уваги принцип змагальності та обов`язковості встановлення судами обставин, що входять до предмета доказування, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою обов`язок споживача з надання інформації стосовно паспортних даних струмоприймачів та необхідність доведення саме споживачем обставин надання ним таких паспортних даних і їх неврахування у розрахунку, здійсненому постачальником електроенергії;
- що до посилання судів попередніх інстанцій на те, що споживач не був повідомлений належним чином про засідання комісії з розгляду такого акта про порушення, то судами не врахований факт присутності представника споживача на засіданнях комісії, а також те, що саме по собі зазначення/не зазначення безпосередньо в акті про повідомлення споживача про засідання комісії з розгляду акта (яке відбувається у майбутньому) не впливає безпосередньо на фіксацію факту порушення як таку та на чинність складеного акта;
- суди попередніх інстанцій у вирішенні спору також виходили з того, що акт від 08.12.2017 № 220/380В технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії та акт від 08.12.2017 № 573900 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому, споживачем не підписані, проте у контексті наведеного судами попередніх інстанцій не враховано суть порушення, яке інкримінується споживачу, і яке пов`язане з виявленим пошкодженням у вигляді конструктивних змін елементів схеми лічильника (при цьому, як встановлено самими ж судами, експертним дослідженням не встановлено наявності зняття/заміни пломб та відкриття доступу до приладу обліку та облікових кіл).
За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначив про те, що, з урахуванням суті інкримінованого позивачу порушення та встановлених судами обставин відсутності несанкціонованого доступу споживача до приладу обліку або облікових кіл, судам попередніх інстанцій належало дослідити обставини придбання лічильника  (засобу обліку НІК 2301 АП2 № 0657827), який в подальшому було встановлено у позивача, а саме, встановити, чи було придбано такий лічильник безпосередньо позивачем, відповідно з`ясувати межі відповідальності позивача за можливі недоліки у роботі засобу обліку (у тому числі у зв`язку з умисними конструктивними змінами елементів схеми лічильника, які неможливо виявити візуально при його встановленні), проте дослідження наведених обставин залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій, а відтак передчасним є висновок як місцевого, так і апеляційного господарських судів про те, що наявні у матеріалах справи докази не дають підстав для висновку про те, що вплив на лічильник здійснювався позивачем, зокрема, станом на момент проведення технічної перевірки 14.02.2018 чи в інший період.
При розгляді справи судом касаційної інстанції також встановлено, що  вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установлених законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача, чим спростовується довід скаржника про те, що спір про скасування рішення енергопостачальника про нарахування вартості та обсягу електричної енергії не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Київської області від 02.07.2020, повний текст якого складено та підписано 13.07.2020, у справі № 911/1971/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.  
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що:
-  відповідно до Акту про передачу на збереження приладів обліку та пломб, встановлених на ньому № 573900, позивач як споживач, серед іншого, зобов`язується забезпечити збереження елементів обліку та цілісність пломб, встановлених на ньому, разом з пломбувальним матеріалом;
- при цьому докази, наявні у матеріалах справи, а саме копії рахунку-фактури № ЕТ-0000266 від 24.01.2017 та договору про поставку товарів № 34 від 19.01.2015, свідчать про те, що прилад обліку - лічильник електричної енергії типу НІК 2301АП2, заводський № 0657827 належить саме позивачу;
- за змістом положень Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28 (п.п. 3.3, 3.33), відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. 
Щодо посилань позивача на те, що спірний акт про порушення від 14.02.2018 № К036792 складений за відсутності уповноваженого представника позивача (споживача електроенергії) при його складанні (акт уповноваженим представником позивача не підписаний), тобто з порушенням вимог пункту 6.41 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, та пунктів 4.1, 4.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, суд першої інстанції зазначив, що, враховуючи відмову позивача від підписання спірного акту, приписи вище загаданих правил та те, що спірний акт підписаний сімома представниками відповідача, які мають необхідну кваліфікацію та відповідні повноваження на складання акту про порушення, що підтверджується їх посвідченнями, підписаними посадовими інструкціями та програмами навчання працівників, засвідчені копії яких наявні у справі, такий акт складений у відповідності до приписів чинного законодавства та є достатнім, належним та допустимим доказом наявності у позивача порушення Правил користування електричною енергією, і що законодавець не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення, окрім як шляхом складання Акту про порушення Правил.
Також суд першої інстанції зауважив на тому, що:
- всі доводи позивача зводяться до порушення процедури складання спірного акту про порушення, проте не спростовують самого факту порушення споживачем Правил користування електричною енергією, зафіксованих в такому Акті, який підтверджується і результатами експертних досліджень.
Щодо визначення вартості недооблікованої електричної енергії суд першої інстанції зазначив, що розрахунок виконаний у відповідності до положень Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, на підставі вірно обраних формули та показників, а обрахування терміну порушення проводилося з 06.12.2017 -  з дня, коли лічильник електричної енергії фактично був перенесений із підсобного приміщення автозаправної станції на опору лінії електропередач (на межу балансової та експлуатаційної належності електрообладнання).
Не погоджуючись з рішенням, 13.08.2020 Приватне підприємство «Катрюк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18 протиправним та скасувати його та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оспорюване рішення ухвалене не у відповідності до норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.
У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що:
- виходячи з логічного тлумачення норм Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, можна встановити, що акт про порушення є чинним за умови підпису не менш ніж трьома представниками енергопостачальника, якщо такий акт складений у присутності представника споживача, який за наслідком складення такого акту відмовився від його підписання, проте не у випадку, якщо акт складений за відсутності представника споживача, з огляду на що та враховуючи те, що спірний акт складений за відсутності представника позивача, такий акт не можна вважати складеним у відповідності до положень чинного законодавства;
- акт про порушення, в розумінні ст. 77 ГПК України, є єдиним можливим до застосування доказом підтвердження порушення споживачем Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562;
- за змістом положень п.п. 26 п. 10.2 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків та їх тавр) відповідно до акта про пломбування, проте відповідачем самостійно, без погодження із представниками позивача здійснено виніс лічильника на опору, що знаходиться поза межами території позивача, чим порушено п. 3.32 вказаних правил, а відтак, відповідальність позивача за збереження цілісності лічильника у цьому випадку не наступила;
- в рішенні зазначено про те, що позивач не надав можливості провести обстеження струймопримачів в приміщеннях позивача, проте повноважний представник позивача при складенні акту про порушення не був присутній, та, відповідно, не забороняв доступ до приміщення позивача;
- відповідачем при обрахунку вартості недооблікованої електричної енергії порушено положення  Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, яка встановлює, що коефіцієнт К=0,75 застосовується у разі недосягнення згоди на проведення перевірки та за умови не допуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення (в іншому випадку застосовується коефіцієнт 0,5 - примітка суду). При цьому суд першої інстанції зазначив про те, що «досягнення згоди» є досягненням згоди щодо розміру штрафу, проте у даному випадку під «досягненням згоди» мається на увазі допуск працівників енергопостачальної організації до перевірки та досягнення згоди щодо її проведення.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 справа № 911/1971/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Поляк О.І., Кропивна Л.В.
Ухвалою від 01.09.2020 колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Поляк О.І., Кропивна Л.В.:
- Приватному підприємству «Катрюк» поновлено  строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18;
- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Катрюк» на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18; 
- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 22.09.2020;
-  учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);
- зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18;
- справу № 911/1971/18 призначено до розгляду на 28.09.2020 о 16:00;
- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.
25.09.2020 до суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про зміну найменування Товариства, в якій заявник, з посиланням на те, що він є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», просить врахувати дану інформацію про зміну найменування сторони по справі на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», в подальшому при оформленні процесуальних документів по справі використовувати назву Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», залучити заявника до участі у справі № 911/1971/18 як правонаступника Приватного акціонерного товариства «Київобленерго».
25.09.2020 до суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», з посиланням на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а  рішення суду першої інстанції - без змін.
Розпорядженням № 09.1-08/3429/20 від 25.09.2020, у зв`язку перебуванням судді Кропивної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/1971/18. 
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2020 справа № 911/1971/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Поляк О.І.,  Руденко М.А.
Ухвалою від 28.09.2020 колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Поляк О.І.,  Руденко М.А. апеляційну скаргу Приватного підприємства «Катрюк» на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18 прийнято до свого провадження.
Станом на 28.09.2020 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.
Ухвалою від 28.09.2020 заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про зміну найменування Товариства задоволено частково, змінено назву відповідача з: «Київобленерго» на: «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», у решті вимог у задоволенні заяви відмовлено.
Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник відповідача проти її задоволення заперечив, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

24.04.2017 позивач як споживач та відповідач як постачальник уклали договір про постачання електричної енергії № 374 від 24.04.2017 (а.с. 170-179 т. 1) (далі Договір № 374), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електоустановок споживача з дозволеною потужністю 20 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.
У розділі 2 Договору сторонами погоджено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.
У розділі 4 Договору сторони встановили відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов Договору, серед яких сторонами визначено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою (п. 4.2.3).
За змістом додатку № 2 до Договору (а.с. 183 т. 1), до об`єктів споживача належить комплекс АЗС-2 за адресою: м. Сквира, вул. Залізнична, 10а.
У додатку № 7 до Договору зазначено прилад обліку, встановлений на об`єкті, - лічильник, заводський номер 0657827, тип НІК 2301 АП2, 2012 року, який розміщений у трансформаторній підстанції (ТП) 489. 
14.02.2018 Сквирським районним підрозділом відповідача на об`єкті позивача АЗС-2, за адресою: м. Сквира, вул. Залізнична, 10а проведено технічну перевірку електрообладнання та засобів обліку та встановлено, що споживач при користування електричною енергією порушив п. 6.40 Правил користування електричною енергією: «фальсифікована свинцева пломба повірки засобів обліку та свинцева пломба заводу-виробника (ОТК), та пошкоджена одноразова пломба заводу виробника № 0306541 (НІК). Виявлено ознаки порушення цілісності корпусу. Підозра на вмонтування в електричну схему лічильника додаткових пристроїв, які не передбачені в компоновці лічильника заводом виробником з метою зменшення обсягів спожитої електроенергії п. 6.40 ПКЕЕ Втручання в роботу лічильника.».
За результатами проведеної перевірки складено акт про порушення № К036792  від 14.02.2018 (а.с. 98-100 т. 1) (далі Акт). 
З огляду на виявлені порушення, старий засіб обліку було демонтовано та поміщено в сейф пакет № UA00072462 і того ж дня встановлено новий засіб обліку. 
До Акту додані матеріали відеофіксації та фотофіксації порушення.
28.02.2018 комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією розглянуто Акт та вирішено відправити прилад обліку на експертизу з питання наявності сторонніх предметів в лічильнику, цілісності пломб та втручання в роботу приладу обліку. Рішення оформлено протоколом № 043 від 28.02.2018 (а.с. 101 т. 1).
Як слідує з матеріалів справи, були проведені експертне трасологічне та електротехнічне дослідження засобу обліку НІК 2301 АП2 № 0657827.
Висновком Експертного дослідження № 32П від 21.05.2018 Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.103-113 т.1) за результатами проведення експертного трасологічного дослідження засобу обліку НІК 2301 АП2 № 0657827 встановлено, зокрема, що пломба заводу виробника, якою було опломбовано лічильник електричної енергії типу НІК 2301 АП2 № 0657827 по нижньому лівому краю, не перепломбовувався, цілісність вищезазначеної пломби не порушувалась, слідів впливу стороннього предмету на поверхнях пломби заводу-виробника не виявлено. Пломбувальний матеріал пломби заводу виробника не пошкоджений.
Висновком Експертного дослідження № 18 від 27.06.2018 Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с. 115-129 т. 1) за результатами проведення електротехнічного дослідження приладу обліку типу НІК 2301 АП2, заводський №0657827 встановлено, що:
- у лічильнику типу НІК 2301 АП2, заводський № 0657827, пошкоджень зовнішніх конструктивних елементів не виявлено. В лічильнику виявлено пошкодження у вигляді конструктивних змін елементів схеми лічильника;
- у лічильнику типу НІК 2301 АП2, заводський № 0657827 наявні ознаки втручання і впливу на лічильний механізм та внутрішні конструктивні елементи лічильника, пайки, які виконані у спосіб, відмінний від пайки елементів схеми лічильника в умовах заводу-виробника, сторонні елементи та пристрої, дроти тощо, чого не передбачено заводом-виробником лічильників. В середині корпусу лічильника розташовано та підключено до схеми лічильника електротехнічні пристрої, які за конструктивним та схематичним виконанням являють собою схеми двох пристроїв дистанційного керування з елементами живлення та керування. Вбудовані у лічильник та підключені до його електричної схеми дві схеми пристроїв дистанційного керування виконують окремі функції дистанційної комутації ланцюгів лічильного механізму і вимірювального трансформатора струму лічильника. Відключення лічильного механізму та/або вимірювального трансформатора струму лічильника не впливає на схему живлення електроустановки, а призводить до зменшення значення виміряної лічильником енергії по відношенню до обсягу реально спожитої електричної енергії, або повне припинення обліку на час дій умов, які впливають на роботу лічильника.
Таким чином, проведеними експертними дослідженнями встановлено наявність ознак втручання і впливу на лічильний механізм та конструктивні елементи лічильника в середині корпусу, тобто виявлено пошкодження у вигляді конструктивних змін елементів схем лічильника за відсутності при цьому пошкоджень зовнішніх конструктивних елементів лічильника та впливу на цілісність пломби та пломбувального матеріалу пломби заводу виробника.
Отже, мале місце втручання в роботу лічильника, що є порушенням у розумінні п. 6.40 Правил користування електричною енергією.
Як слідує з матеріалів справи, 16.08.2018 засідання комісії по розгляду Акту не відбулось у зв`язку з відсутністю складу членів комісії; вирішено перенести розгляд Акту на 17.08.2018 о 09:00; у засіданні був присутній представник позивача ОСОБА_2, що зафіксовано його підписом у Протоколі № 086 від 16.08.2018, яким оформлене засідання (а.с. 130 т. 1).
17.08.2018 засідання комісії по розгляду Акту не відбулось у зв`язку з необхідністю надати копій двох висновків експертних досліджень представнику позивача ОСОБА_2, який в засіданні вказані документи отримав, що зафіксовано його підписом у Протоколі № 089 від 17.08.2018, яким оформлене засідання (а.с. 131 т. 1).
22.08.2018 комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією за участю представника споживача Овчаренка О.В. розглянуто Акт та вирішено, що порушення сталося з вини споживача, і що акт підлягає розрахунку згідно з п. 6.40 ПКЕЕ, п. 2.1.3 Методики. Величину розрахункового добового споживання вирішено визначити згідно Методики по потужності по договору Р=20кВт.год, кв=0,75, tдоб=24год, за період 69 днів з 06.12.2017 по 14.02.2018 та по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Представник споживача з рішенням комісії не погодився, про що свідчить відповідний напис у протоколі № 092 від 22.08.2018 (а.с. 132 т. 1), яким оформлено рішення комісії.
Згідно з розрахунком, проведеним відповідачем на підставі складеного Акту (а.с. 133 т. 1), обсяг недооблікованої електричної енергії склав 360 кВт.год вартістю 57  094 ,62 грн. з ПДВ. 
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що:
- Акт суперечить вимогам п. 6.41 ПКЕЕ, оскільки складений без участі представника позивача, а відтак, де саме та за яких умов був складений Акт позивачу невідомо, від підписання акту позивач не відмовлявся, акт на підписання позивачу ніхто не надавав; запрошення працівників підприємства для проведення перевірки та роз`яснення їм права підписання акту про порушення, на думку позивача, не мають юридичного значення, оскільки уповноваженими представниками товариства є лише ОСОБА_2 та Овчаренко К.М;
- акт № 573900 від 08.12.2017 про пломбування та взяття на відповідальне зберігання лічильника є таким, що суперечить п. 3.32 ПКЕЕ, оскільки в акті вказано особу як представника споживача, яка ніколи не працювала на підприємстві позивача. З огляду на викладене представник позивача зауважив, що оскільки лічильник знаходився на опорі та до нього був вільний доступ, то і відповідальність за його збереження позивач не може нести;
- відповідач невірно розрахував оперативно-господарську санкцію за п. 2.1.3 Методики, оскільки, по-перше, неправильно визначив коефіцієнт використання струмоприймачів - 0,75, замість 0,5, по-друге, невірно визначив дату початку розрахунку санкції - 06.12.2017, тоді як акт про передачу на відповідальне зберігання приладу обліку та пломб, встановлених на ньому, складений 08.12.2017, а по-третє, неправильно зазначив сумарну максимальну потужність наявних у споживача на час складання акту струмоприймачів, обмежившись посиланням на користування ним освітленням, обігрівачем та технологічним обладнанням, та на те, що паспортів на обладнання споживач не надав. Водночас позивач вказує, що паспорти на обладнання ніхто у працівників, що були на об`єкті в день проведення перевірки, не просив. Паспорти були надані позивачем в процесі розгляду справи та долучені судом до матеріалів справи. 
З огляду на вказані вище обставини, позивач просить  скасувати рішення відповідача про розрахунок акту перевірки від 14.02.2018 № К036792 та накладення грошового стягнення в розмірі 57  094,62 грн., що оформлене протоколом № 092 від 22.08.2018.
Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику».
Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).
Згідно з ч. 1 ст. 277 ГК України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що:
- споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником (ч. 1);
- споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії (ч. 2);
- безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач (ч. 3); 
- споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 4);
- споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору (ч. 5).
Відповідно до п. 5.1. Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. 
Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»).
Частина 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» (в редакції, яка діяла станом на дату складення Акту) встановлює, що  правопорушеннями в електроенергетиці, серед іншого, є:
- порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах;
- крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; 
- пошкодження приладів обліку; 
- розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів. 
Як слідує з матеріалів справи, порушення, яке інкримінується позивачу, пов`язане з виявленим пошкодженням у вигляді конструктивних змін елементів схеми лічильника без виявлення наявності зняття/заміни пломб та відкриття доступу до приладу обліку та облікових кіл. При цьому вказане порушення призводить до зменшення значення виміряної лічильником енергії по відношенню до обсягу реально спожитої електричної енергії, або повне припинення обліку на час дій умов, які впливають на роботу лічильника, а дія відповідних умов активується за допомогою пристроїв дистанційного керування.
Вказане порушення по суті відноситься до порушень, пов`язаних із крадіжкою електричної енергії та  пошкодженням приладів обліку.
Пунктом 3.33 Правил встановлено, що:
- електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку;
- технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки;
- роботи з контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії проводяться у присутності уповноважених представників споживача, а в разі, якщо споживач купує електричну енергію у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом - додатково в присутності представників постачальника за нерегульованим тарифом та оформляються актом про проведені роботи із зазначенням в акті прізвища уповноваженого представника електропередавальної організації, який проводив роботи, та номера його службового посвідчення, підстави проведення технічної перевірки або контрольного огляду засобу обліку та детального опису результатів обстеження.
Пунктом 6.41 Правил встановлено наступне:
- у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору, на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень;
- в акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень; 
- акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві; 
- акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача;
- у разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації); 
-  споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання; 
- акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції, в пункті 6.41 Правил наведено способи захисту прав як споживача, так і постачальника електричної енергії. 
Так, постачальник електроенергії має засоби для захисту своїх прав у разі, коли споживач відмовляється від підписання акта (або не надає доказів своїх повноважень, або відмовляється назвати своє прізвище та/або посаду чи від участі у проведенні перевірки). 
Правила визначають умовою дійсності акта про порушення його підписання трьома представниками постачальника.
При цьому законодавство не надає електропостачальнику інших засобів довести факт порушення Правил споживачем (якщо представник відмовляється від участі у проведенні перевірки, не називає свого прізвища та посади, не надає доказів своїх повноважень), ніж підписання акта про порушення Правил трьома особами (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 зі справи № 916/207/17).
Зі змісту Акту слідує, що його складено за участі представника споживача ОСОБА_2, проте підпис останнього на акті відсутній, а Акт підписаний сімома представниками відповідача.
Враховуючи вищевказані положення Правил та те, що у зв`язку з відмовою представника споживача підписати Акт, його підписали працівники Сквирського РП: ОСОБА_5 - заступник начальника Сквирського РП з комерційної роботи (посвідчення № 0284), ОСОБА_1 - нспектор ДДУ (посвідчення № 1378), ОСОБА_4 - електромонтер (посвідчення № 7) ОСОБА_6 - майстер (посвідчення № 1372), а під час проведення перевірки були додатково залучені працівники відповідача - ОСОБА_7 - провідний інженер (посвідчення № 0746) та ОСОБА_8 - провідний інженер (посвідчення № 2238), які мають необхідну кваліфікацію та відповідні повноваження на складання акту про порушення, що підтверджується їх посвідченнями, підписаними посадовими інструкціями та програмами навчання працівників (а.с. 236-326 т. 1), Акт  складено відповідно до вимог Правил та є достатнім, належним та допустимим доказом наявності з боку позивача порушення Правил.
Також, слід врахувати таке.
У протоколі № 043 засідання комісії по розгляду Акту, яке відбулось 23.02.2018 ( а.с.101 т.1), зафіксовано, що «Споживач залишив місце проведення комісії зіславшись на необхідність представлення документів що посвідчують особу, які знаходяться в автомобілі, та на засідання на протязі встановленого часу не повернувся». Відповідно, підпис ОСОБА_2 у протоколі № 043 відсутній.
Протокол № 043 підписаний трьома представниками відповідача - членами комісії по розгляду Акту, один з яких - ОСОБА_5, заступник начальника Сквирського РП з комерційної роботи, брав участь у проведенні перевірки 14.02.2018 та складанні Акту.
Отже, представник споживача ОСОБА_2 не скористався можливістю заперечити обставини, зафіксовані в Акті, в тому числі спростувати факт присутності на місті проведення перевірки та складання Акту представника споживача ОСОБА_2 , у протоколі № 043 засідання комісії по розгляду Акту від 23.02.2018 про свою незгоду з вказаною обставиною не зазначив та своїм підписом вказану незгоду не підтвердив.
Відсутня така незгода і в вищезгаданих протоколах № 086 від 16.08.2018, № 089 від 17.08.2018, № 92 від 22.08.2018, у засіданнях, оформлених якими ОСОБА_2 брав участь.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який вирішив спір виходячи з того, що спірний Акт складено відповідно до вимог Правил та він є достатнім, належним та допустимим доказом наявності з боку позивача порушення Правил.
Посилання позивача на те, що відповідачем самостійно, без погодження із представниками позивача здійснено виніс лічильника на опору, що знаходиться за межами території позивача; що при перенесенні лічильника були відсутні представники позивача, що підтверджується актом № 573900 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 08.12.2017, в якому зазначено, що прилад обліку переносився в присутності ОСОБА_3, якому прилад обліку залишено на відповідальне збереження, що вказаної людини на ПП «Катрюк» ніколи не працювало, а директором ПП «Катрюк» є ОСОБА_2 , що свідчить про складання акту № 573900 без представника ПП «Катрюк», а отже вказаний акт є таким, що не несе будь-якої юридичної сили, крім наслідків його недійсності, а відповідальність позивача за збереження цілісності лічильника в цьому випадку не наступила, до уваги колегією суддів не приймаються як недоведені з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів справи, 19.01.2015 між ПП «Катрюк» як покупцем та ПП «Електротех» як постачальником укладено договір № 34 (Договір № 34) про поставку товарів № 34, згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується систематично постачати, тобто, передавати у власність покупця електротехнічну та кабельно-провідникову продукцію, у подальшому товар, а покупець - приймати цей товар і своєчасно здійснювати його оплату за умов цього договору.
Асортимент, кількість та ціна товару визначається представниками сторін при здійсненні замовлення на товар і відображаються в специфікаціях або накладних на кожну окрему партію товару, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 Договору № 34).
У п. 3.1 Договору № 34 сторони домовились, що постачальник передає покупцю замовлений товар з оформленням видаткової накладної за підписами уповноважених осіб.
Згідно з п. 3.2 Договору № 34 перехід права власності і всіх ризиків відбувається в момент підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної.
На виконання умов Договору № 34 за видатковою накладною № ЕТ-0000194 від 24.01.2017 згідно з рахунком-фактурою № ЕТ-0000266 від 24.01.2017 ПП «Електротех» відпущено, ПП «Катрюк» отримано лічильник 3-фазний НІК 2301 АП2 1,0 3  220В 5-60А.
Отже, лічильник НІК 2301 АП2 придбаний позивачем і є власністю останнього.
Належні копії Договору № 34, видаткової накладної № ЕТ-0000194 від 24.01.2017 та рахунку-фактури № ЕТ-0000266 від 24.01.2017 долучені позивачем до матеріалів справи (а.с.14-16зворот т.2).
Як слідує з Додатку № 7 до Договору № 374, засіб обліку - лічильник НІК 2301 АП2 заводський номер № 0657827, який є власністю позивача, був розміщений у трансформаторній підстанції (ТП) 489 на об`єкті останнього - комплексі АЗС-2 за адресою: м. Сквира, вул. Залізнична, 10а.
Зі змісту складених на підставі завдання № 9003570307 представниками ПАТ «Київобленерго» в присутності ОСОБА_3 як представника позивача Акту № 573900 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 08.12.2017, та Акту № 252131 технічної повірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В. від 08.12.2017 слідує, що відповідачем перевірено працездатність і здійснено виніс лічильника НІК 2301 АП2 заводський номер № 0657827 на опору, що знаходиться за межами об`єкті позивача - комплексу АЗС-2 за адресою: м. Сквира, вул. Залізнична, 10а, на межі балансової та експлуатаційної належності електрообладнання, і що засіб обліку електроенергії лічильник НІК 2301 АП2 заводський номер № 0657827 та пломби на ньому передано позивачу на зберігання.
Належні копії вказаних актів долучені до матеріалів справи відповідачем (а.с.162-163 т.1).
Згідно з ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Жодного належного допустимого доказу на підтвердження того, що станом на 08.12.2017, дату складання Акту № 573900 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому від 08.12.2017 та Акту № 252131 технічної повірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В. від 08.12.2017, у ПП «Катрюк» не працював ОСОБА_3 , який був присутній при складанні вказаних актів і на яких міститься його підпис, позивачем суду не надано.
Долучені до матеріалів справи Штатний розпис працівників ПП «Катрюк» станом на 01.01.2018 та Табель обліку використання робочого часу КА-0000002 за февраль 2018 г. (а.с.11-12 т.2) не можуть бути прийняті судом як належні, допустимі докази на підтвердження того, що станом на 18.12.2017 ОСОБА_3 у ПП «Катрюк» не працював.
Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивачем для обліку електричної енергії, яка споживалася за умовами укладеного з відповідачем Договору 374, використовувався як прилад обліку саме лічильник НІК 2301 АП2 заводський номер № 0657827, який, як слідує з наявних у матеріалах справи документальних доказів, є власністю позивача, і доказів того, що вказаний лічильник вибував з власності останнього матеріали справи не містять.
За змістом п. 3.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (далі Правила), відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.
Відповідно до Акту про передачу на збереження приладів обліку та пломб, встановлених на ньому № 573900 від 08.12.2017, позивач як власник об`єкту Комплексу АЗС-2, серед іншого, зобов`язується забезпечити збереження засобу обліку та цілісність пломб, встановлених на ньому, разом з пломбувальним матеріалом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме позивач несе відповідність за можливі недоліки у роботі засобу обліку, пов`язані із зміною внутрішніх конструктивних елементів схеми лічильника в середині корпусу без виявлення наявності зняття/заміни пломб та відкриття доступу до приладу обліку та облікових кіл.
Про необхідність встановлення вказаних обставин для вирішення спору сторін по суті наголошено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.02.2020 у цій справі.
При цьому, враховуючи те, що порушення полягало саме у зміні конструктивних змін елементів схеми лічильника без виявлення наявності зняття/заміни пломб та відкриття доступу до приладу обліку та облікових кіл (тобто у зміні внутрішніх елементів лічильника без пошкодження зовнішніх елементів - примітка суду), перенесення лічильника з території позивача на опору не може вплинути на встановлення особи, відповідальної за таке порушення, яким э позивач, оскільки безсумнівним є те, що при такому перенесенні не могло бути допущено втручання у внутрішні елементи лічильника без пошкодження зовнішніх елементів, зокрема пломб заводу виробника.
При цьому, колегія суддів враховує, що позивач, як вірно встановив суд першої інстанції, не заперечив проти факту виявленого порушення та не надав жодних доказів на його спростування, всі його доводи зведені лише до порушення процедури складання Акту та, відповідно, не спростовують самого факту порушення споживачем Правил, зафіксованих в Акті, для дійсності якого достатньо підписів трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії, та підстав для нарахування вартості не облікованої електричної енергії.
Щодо визначення вартості недооблікованої електричної енергії колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 1.1 Методики встановлено, що ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами, в тому числі,  Правил.
Згідно підпункту 3 п. 2.1 Методики, вона застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил, в разі виявлення, зокрема, таких порушень Правил, як пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).
У п. 2.5 Методики встановлено, що в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) визначається за формулою:
W доб = P · t доб · K в (2.4),
де: P - потужність (кВт), визначена як: 
а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі); 
б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі); 
в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів "а" або "б" цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність); 
t доб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить: 
при однозмінній роботі споживача - t = 8; 
при двозмінній роботі споживача - t = 16; 
при тризмінній роботі споживача - t = 24; 
при інших режимах роботи визначається на підставі Договору; 
K в (K в.i) - коефіцієнт використання струмоприймачів (додаток 1, пункт 2.5); 
За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K в = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K в = 0,75 (пункт 2.5); 
Враховуючи те, що між позивачем та відповідачем не було досягнуто згоди щодо застосування коефіцієнта використання електрообладнання, а позивачем не було допущено представників відповідача на свою територію для складення переліку струмоприймачів, відповідачем правомірно використаний коефіцієнт 0,75.
Факт недосягнення такої згоди підтверджується протоколами засідання комісії з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією, тим, що керівник позивача на засіданні комісії по розгляду Акту документів стосовно енергоспоживаючого обладнання не надавав та можливості обстеження приміщень позивача при складанні Акту не надав.
За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що виконаний відповідачем розрахунок вартості недооблікованої електричної енергії відповідає положенням Методики на підставі вірно обраних формули та показників.
При цьому доводи відповідача про не вірно обрану дату початку розрахунку є безпідставними, в зв`язку з тим, що особливість порушення, що зафіксоване Актом, є дистанційне керування спірним лічильником електроенергії, а обрахування терміну порушення проводилося з 06.12.2017 - дня, коли лічильник електричної енергії фактично був перенесений із підсобного приміщення автозаправної станції на опору лінії електропередач (на межу балансової та експлуатаційної належності електрообладнання).
Дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявності встановлених цивільним законодавством умов для скасування рішення відповідача про розрахунок акту перевірки від 14.02.2018 № К036792 та накладення грошового стягнення в розмірі 57 094,62 грн., що оформлене протоколом № 092 від 22.08.2018, з підстав, зазначених ним у позовній заяві, а відтак, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в задоволенні позову. 
У цій справі колегія суддів вважає, що апелянтові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Приватного підприємства «Катрюк» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на позивача.
Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Катрюк» на рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 02.07.2020 у справі № 911/1971/18
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1971/18.

Повний текст постанови складено:            12.10.2020

Головуючий суддя                                                            Н.Ф. Калатай 

Судді                                                                                О.І. Поляк

                                                                                М.А. Руденко