КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/9319/13-ц                                                                                       Головуючий у І інстанції Рибак М.А.
Провадження №22-ц/824/13917/2020                                                             Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України
 
26 листопада 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи - стягувач ОСОБА_5 та Святошинський районний відділ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві,-
 
УСТАНОВИВ:
 
 у березні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи - стягувач ОСОБА_5 та Святошинський районний відділ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 повернуто скаржникам.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що скаржники виконали вимоги ухвали від 27 березня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, однак суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, повернувши заяву скаржникам. 
В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.
За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Ухвалюючи судове рішення про повернення скарги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що скаржниками не виконано вимоги ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2020 року, уточненої редакції скарги не надано. 
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.
Так, згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження наділені правом звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК та Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Згідно ч.1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 27 березня 2020 року суд першої інстанції залишив скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 без руху у зв`язку з тим, що заява не містила прохальної частини, а також в поданій скарзі скаржники висловили свою незгоду зі звітом про експертну грошову оцінку від 13 грудня 2019 року вих. №1049 та вказали, що їм стало відомо про зазначений звіт лише в березні 2020 року, але не зазначили коли саме (дату) та не надали доказів на підтвердження вказаної обставини.
Ухвала суду була отримана скаржниками, що повністю підтверджується змістом апеляційної скарги.
Проте, скаржники недоліки скарги на дії державного виконавця, заінтересовані особи - стягувач ОСОБА_5 та Святошинський районний відділ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, зазначені в ухвалі від 27 березня 2020 року, не усунули.
За ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
У поданій 13 квітня 2020 року заяві на виконання вимог ухвали від 27 березня 2020 року вказано, що заявники не мають наміру змінювати вимоги скарги, а просили розглядати її у тій редакції, у якій вона була подана.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що недоліки зазначенні в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2020 року були усунуті, не відповідають дійсності, оскільки скаржниками не було надано суду уточнену скаргу, яка містить прохальну частину із зазначенням способу (способів) захисту прав або інтересів, який не суперечить закону і який скаржники просять суд визначити у рішенні.
Так, як скаржники не усунули недоліки у відповідності з вимогами закону, суд першої інстанції правомірно визнав її неподаною та повернув позивачу. 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення позовної заяви не порушив норми процесуального права, а апеляційна скарга не містить доказів такого порушення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Крім того, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
На підставі викладеного,  керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді:                                                                                Д.О. Таргоній 
 
                                                                                           С.А. Голуб 
                                     
                                                                                              Н.В. Ігнатченко