Справа № 991/9938/20
Провадження1-кс/991/10182/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення (лист) прокурора, виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 № 16/1/3-26053-20 (16/1/3/109522ВИХ-20) від 20.11.2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 05.10.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017 року,

ВСТАНОВИЛА

До слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 (скаржника), що діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення (лист) прокурора, виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 № 16/1/3-26053-20 (16/1/3/109522ВИХ-20) від 20.11.2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 05.10.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017 року.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснює Національне антикорупційне бюро України (НАБУ, Національному бюро), а органом прокуратури, прокурори якого здійснюють процесуальне керівництво є Спеціалізована антикорупційна прокуратура (САП).

Обґрунтування скарги 

Скаржник зазначив, що орган досудового розслідування та прокурор тривалий час не здійснюють досудове розслідування, із загальної тривалості кримінального провадження більшість часу кримінальне провадження було зупинено. 

05.10.2020 року скаржник направив до Генерального прокурора ОСОБА_6 скаргу на недотримання розумних строків під час досудового розслідування. 27.10.2020 року він отримав відповідь — лист виконувача обов`язків керівника САП ОСОБА_5 від 22.10.2020 року, у якому той повідомив про відмову у задоволенні його скарги на недотримання розумних строків. 

Через те, що у відповіді, на думку скаржника, ОСОБА_5 не надав правової оцінки аргументам, наведеним у скарзі, скаржник звернувся зі скаргою на цей лист до Вищого антикорупційного суду. 12.11.2020 року слідча суддя Вищого антикорупційного суду постановила ухвалу у справі № 991/9128/20, якою задовольнила скаргу, скасувала лист ОСОБА_5 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків від 05.10.2020 року та зобов`язала уповноважену особу САП розглянути цю скаргу в порядку, визначеному ст. 308 КПК України. 

27.11.2020 року скаржник отримав повторний лист від виконувача обов`язків керівника САП ОСОБА_5 від 20.11.2020 року № 16/1/3-26053-20 (16/1/3/109522ВИХ-20), у якому той повідомив про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків. Скаржник вважає, що цей лист прокурора ОСОБА_5 про відмову у задоволенні скарги (лист, який оскаржується у цьому провадженні) знову не відповідає вимогам КПК України щодо його обґрунтованості та вмотивованості.

Скаржник стверджує, що прокурор знову не надав будь-якої правової оцінки аргументам, наведеним у його скарзі, та не навів мотивів відхилення будь-якого із них. Зокрема, у скарзі зазначалося про самоусунення органу досудового розслідування від його проведення попри значну кількість очевидно необхідних слідчих і процесуальних дій та для проведення яких не потрібна особиста присутність підозрюваного; невжиття стороною обвинувачення належних заходів для закінчення розслідування, а саме механізму здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia); неприйняття процесуальних рішень у зв`язку з декриміналізацією злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України. 

Скаржник просить скасувати лист виконувача обов`язків керівника САП ОСОБА_5 від 20.11.2020 року № 16/1/3-26053-20 (16/1/3-109522ВИХ-20) про відмову у задоволенні його скарги на недотримання розумних строків, поданої в інтересах ОСОБА_4 05.10.2020 року та зобов`язати виконувача обов`язків керівника САП ОСОБА_5 належно розглянути цю скаргу на недотримання розумних строків, в порядку, визначеному ст. 308 КПК України, та прийняти обґрунтоване та вмотивоване процесуальне рішення. 

Доводи сторін

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, попросив задовольнити. 

Прокурор САП ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання, надав до суду заперечення. Він зазначив, що вимоги скаржника є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. Прокурор зазначив, що у листі зазначалося, що: кримінальне провадження було зупинене у зв`язку з оголошенням підозрюваного у розшук; станом на зараз вживаються заходи для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 ; адвокату було обґрунтовано роз`яснено підстави для відмови в задоволенні його скарги на недодержання розумних строків досудового розслідування і, з огляду на його професію та фах, йому відомо про неможливість з моменту зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій та прийняття рішень, що зазначені ним у скарзі, окрім тих, що спрямовані на розшук підозрюваного. Він також звернув увагу на те, що скаржник в обґрунтування своїх доводів поклав власні умовиводи щодо того, що орган досудового розслідування самоусунувся від його проведення попри значну кількість очевидно необхідних слідчих і процесуальних дій. Вирішення питання щодо способів закінчення досудового розслідування здійснюється стороною обвинувачення з огляду на матеріали досудового розслідування, зібраними за його результатами, та не належить до компетенції сторони захисту. Також, твердження про те, що у зв`язку із зміною структури ч. 1 ст. 255 КК України відбулася її декриміналізація є юридично нікчемним. При цьому, адвокат, зазначаючи про прагнення швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, не вживає дій для того, щоби прибути із підзахисним до органу досудового розслідування для проведення слідчих (розшукових) дій. 

Мотивація суду

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи у судовому засіданні, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого (детектива), прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК). При цьому, у ч. 2 ст. 308 КПК України зазначається про таке — прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування протягом трьох днів після її подання, і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Це положення, у сукупності з положенням п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України слід тлумачити так, що рішення прокурора у цьому випадку необов`язково має прийматись у виді постанови. 

Частиною 1 ст. 308 КПК України визначено право, зокрема, підозрюваного оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. На досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування — особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником (п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України). 

У КПК України не встановлено чітких критеріїв, за якими має оцінюватись рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування. Втім, у будь-якому випадку необхідно оцінити, чи є таке рішення обґрунтованим та вмотивованим. Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Як зазначалося вище, рішення слідчого, дізнавача, прокурора може прийматися у формі постанови, проте не завжди — у випадках, передбачених КПК України, а також коли суб`єкт прийняття рішення визнає це за необхідне. (ч. 1, 3 ст. 110 КПК України) Разом із тим, будь-яке процесуальне рішення має містити обґрунтування, яке, по суті, називається мотивувальною частиною. Так, пункт 2 частини 5 статті 110 КПК України висуває вимоги до мотивувальної частини: вона має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Фактично, у своєму рішенні прокурор САП зазначив про обставини кримінального провадження, та зазначив, що досудове розслідування було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Проте, більше посилань на положення КПК України, мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування він не наводить. Окрім того, оскільки у ч. 2 ст. 308 КПК України зазначається, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу та у разі наявності підстав для її задоволення надати відповідні вказівки, рішення прокурора за результатами розгляду скарги має враховувати обґрунтування, яке зазначив суб`єкт звернення зі скаргою. Разом із тим, у самому листі прокурора САП не зазначаються доводи стосовно можливого порушення розумних строків, які наводить скаржник у своїй скарзі. Слідча суддя враховує, що, певною мірою, ці питання прокурор САП висвітлив у своїх письмових запереченнях, які були подані у цьому провадженні; проте, вони не є частиною його процесуального рішення за результатами розгляду скарги скаржника на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, а тому не можуть братися до уваги як складова цього рішення. 

Оскільки суть скарги стосувалася визнання рішення прокурора незаконним і необґрунтованим, а слідча суддя встановила, що прокурор не надав належне обґрунтування за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків, слідча суддя приходить до висновку, що є для того, щоби скасувати це рішення виконувача обов`язків керівника САП Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 № 16/1/3-26053-20 (16/1/3/109522ВИХ-20) від 20.11.2020 та зобов`язати його повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 05.10.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017 року з урахуванням вимог щодо обґрунтованості та вмотивованості процесуального рішення, беручи до уваги доводи скаржника, викладені у його скарзі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 110, 303-308 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення (лист) прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків — задовольнити.

Скасувати рішення виконувача обов`язків керівника САП Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 № 16/1/3-26053-20 (16/1/3/109522ВИХ-20) від 20.11.2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 05.10.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017 року.

Зобов`язати виконувача обов`язків керівника САП Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 розглянути скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 05.10.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 42017000000001246 від 25.04.2017 року, в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України, з дотриманням вимог щодо обґрунтованості та вмотивованості процесуального рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідча суддя   	ОСОБА_1