СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р.                                                            Справа № 922/2354/20  
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя  Радіонова О.О. 
при секретарі Казаковій О.В.
за участю представників сторін:
позивача – Судаков Д.О.,  посвідчення  №3726 дійсне до 31.12.2020,
відповідача -  Смуригін О.О.,  паспорт №001616240 від 03.03.2018; довіреність   08/20   від 04.08.2020,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2397) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.08.2020 (суддя Прохоров С.А.) у справі №922/2354/20 
за позовом Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243     
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селігер-Плюс", 61036, м. Харків. вул. Дизельна, 3/5, код 39050106   
про стягнення 1 807 380,19 грн.,
ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Селігер-Плюс" 1 807 380,19 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою (кадастровий номер 6310136900:01:022:0045) по пр. Московському, 118 у м. Харкові.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.08.2020 року у справі     №922/2354/20 задоволено  клопотання ТОВ "Селігер-Плюс" про призначення експертизи. Призначено у справі №922/2354/20 судову земельно-технічну експертизу. Доручено проведення судової експертизи експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі 922/2354/20 зупинено до отримання експертного висновку.
В наведеній ухвалі суд першої інстанції послався на те, що за змістом заперечень, викладених відповідачем у відзиві на позов, до предмету дослідження у цій справі входять обставини, з`ясування  яких потребує застосування спеціальних знань у галузі землеустрою і землекористування, а саме, стосовно відповідності розробленої та затвердженої технічної документації на спірну земельну ділянку, її дійсним межам, площі, коефіцієнтам оцінки. Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність призначення судової експертизи на підставі ст.99 ГПК України. 

Позивач  із вказаною  ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права,  просить цю ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду  до суду першої інстанції. 
В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що ним надано суду належні та достатні докази на підтвердження обставин щодо площі, меж та конфігурації земельної ділянки по просп.Московському, 118 у м.Харкові, яку використовує відповідач, а саме, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.07.2019, витяг з Державного земельного кадастру про  земельну ділянку,  акт обстеження земельної ділянки від 16.07.2020. За вказаних обставин, позивач вважає, що у цій справі відсутні підстави для призначення експертизи, оскільки правильність здійсненого позивачем розрахунку (зокрема, застосованих коефіцієнтів)  можливо перевірити шляхом дослідження доданих  позивачем до позову документів та аналізу  відповідних  нормативно –правових актів Харківської міської ради. Крім того, позивач посилається на те, що призначення судової експертизи у цій справі призведе до затягування судового процесу, що є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.  

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу,  в якому проти доводів позивача заперечує та зазначає про необхідність призначення у цій справі судової експертизи для з`ясування експертом дійсної площі та конфігурації земельної ділянки, яку фактично використовує ТОВ «Селігер-Плюс». Просить апеляційну скаргу  позивача залишити без задоволення, оскаржувану  ухвалу суду – без змін. 
      
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Харківська міська рада, звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Селігер-Плюс" 1 807 380,19 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати кадастровий номер 6310136900:01:022:0045 по пр. Московському, 118 у м. Харкові.
Позовні вимоги обґрунтовані  тим, що відповідач, набувши право власності на нежитлову будівлю літ. «И-2», загальною площею 33224,1 кв.м., розташовану на земельній ділянці комунальної форми власності по просп.Московському, 118 у м.Харкові,  належним чином не оформив та не зареєстрував речові права на землю, не вносив плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого зберіг грошові кошти у вигляді орендної плати в розмірі 1 807 380,19 грн. за рахунок міської ради як власника земельної ділянки.
У відзиві на позов відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що до предмету доказування у цій справ входять обставини, зокрема, щодо площі та конфігурації земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні ТОВ «Селігер-Плюс» для обслуговування нежитлової будівлі літ. «И-2» по просп. Московському, 118 у м.Харкові. (а.с.44).
Відповідач звернувся до Господарського суду Харківської області з клопотанням  від 14.08.2020 (а.с.56) про призначення у цій справі судової земельно-технічної експертизи. 
Клопотання обґрунтовано відсутністю в матеріалах справи належних доказів на підтвердження фактичної площі та меж земельної ділянки, якою користується відповідач. Як зазначає відповідач, існує розбіжність між фактичною площею забудови, що вказана в технічному паспорті на будівлю та площею земельної ділянки, зазначеної  в акті обстеження від 16.07.2020.
Відповідач також ставить під сумнів правильність застосованих позивачем в розрахунках  коефіцієнтів. 
Позивач заперечував проти призначення у цій справі експертизи з тих підстав, що спірна земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав, її розмір підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та даними  Державного земельного кадастру. 

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для призначення у цій справі судової земельно-технічної експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1  ст. 99 Господарського процесуального кодексу України  суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідач не погоджується із площею земельної ділянки, яка визначена, як така, що використовується ним для обслуговування його нежитлової будівлі.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.24), відповідач є власником нежитлової будівлі літ. «И-2», загальною площею 33224,1 кв.м. по просп. Московському, 118 у м.Харкові.
Згідно технічного паспорту на нежитлову будівлю літ. «И-2» по                     просп. Московському, 118 у м.Харкові, площа забудови складає 15698 кв.м. (а.с.54).
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.07.2019  та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.06.2020, земельна ділянка з кадастровим номером 6310136900:01:022:0045, розташована по просп.Московському, 118 у м.Харкові, має площу 17677 кв.м.
В акті обстеження від 16.07.2020 Департаментом  територіального контролю Харківської міської ради зазначено, що відповідач використовує сформовану земельну ділянку площею 17677 кв.м. для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі  літ. «И-2».
Отже,  існують розбіжності між фактичною площею забудови та площею земельною ділянки, вказаною в наданих позивачем документах, зокрема, акті обстеження земельної ділянки від 16.07.2020.

Судова колегія також враховує, що відповідно до ч.2  ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
Отже,  фактичне користування може виникати не щодо всієї земельної ділянки, яка є об`єктом цивільного права, а щодо певної частини земельної ділянки (наприклад у разі наявності на сформованій земельній ділянці інших нежитлових приміщень, які не належать відповідачу).
За даними Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.24) по просп. Московському, 118 у м.Харкові розташовані також нежитлова будівля літ. «БЯ-1», площею 86, 1 кв.м. та нежитлова будівля літ «АЛ-2», площею 2083,7 кв.м., які належать іншим особам.
Вказані вище суперечності стосовно розміру займаної відповідачем земельної ділянки спростовують доводи позивача про надання ним належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що входять до предмету доказування у цій справі.

За наведеного, у даному випадку до предмету дослідження у цій справі входять обставини щодо фактичного  розміру (площі та конфігурації) займаної ТОВ «Селігер-Плюс» земельної ділянки по просп. Московському, 118 у м.Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «И-2» та відповідності розробленої та затвердженої технічної документації на спірну земельну ділянку, її дійсним межам, площі, коефіцієнтам оцінки.
Вказані обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору, проте, їх з`ясування  потребує спеціальних знань у сфері землеустрою.
Враховуючи, що для з`ясування розміру займаної відповідачем земельної ділянки необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право; сторонами  не надано суду висновку експерта з цього питання; матеріали справи містять суперечливу інформацію щодо розміру займаної відповідачем земельної ділянки; судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та призначення у цій справі судової експертизи. 

Згідно приписів  статті 99 Господарського процесуального кодексу України  питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. 
Відповідно до    статті 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. 
Порядок призначення судових експертиз та експертних досліджень визначено Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою      наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N53/5.
Основні види (підвиди) експертиз визначені пунктом 1.2. вказаної Інструкції, серед яких: земельно-технічна; оціночно-земельна; експертиза з питань землеустрою.
Главою 6 розділу II Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затверджених  наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5)  визначено основні завдання та  орієнтовний  перелік вирішуваних питань, в т.ч. земельно-технічної експертизи.
З резолютивної частини ухвали    Господарського суду Харківської області від 31.08.2020 у справі № 922/2354/20  вбачається, що судовому експерту для вирішення поставлені наступні запитання, запропоновані відповідачем:
1 - чи відповідає дійсності вказана в акті обстеження б/н від 16.07.2020 р. інформація щодо площі та конфігурації земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Селігер плюс" по проспекту Московському, 118 в м. Харкові під нежитловою будівлею літ. “И-2”? Якщо не відповідає, то яка дійсна площа та конфігурація цієї земельної ділянки?
2 - чи відповідають фактичні межі земельної ділянки, яка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Селігер-плюс" для обслуговування нежитлової будівлі літ. “И-2”, площею забудови 15698 кв.м. по просп. Московському, 118 у м. Харкові межам земельної ділянки кадастровий номер (кадастровий номер 6310136900:01:022:0045) площею17677 кв.м.?
3 - чи відповідає оформлений Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру  Харківській області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1202/045-19 від 15.07.2019р. вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?
4 - чи відповідає оформлений Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4076 від 20.05.2020р. вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?
5 - які саме і в якому розмірі мають бути застосовані коефіцієнти Км2, КмЗ під час обчислення нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 17677 кв.м. кадастровий номер 6310136900:01:022:0045, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Московський, 118?
6 - чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1202/045-19 від 15.07.2019р.?
7 - чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4076 від 20.05.2020р. ?
8 - чи правильно визначений розмір коефіцієнту Кф для обчислення нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 17677 кв.м. кадастровий номер 6310136900:01:022:0045, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Московський, 118 у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1202/045-19 від 15.07.2019р.?
9 - чи правильно визначений розмір коефіцієнту Кф для обчислення нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 17677 кв.м кадастровий номер 6310136900:01:022:0045, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Московський, 118 у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4076 від 20.05.2020р.?
10 - чи правильно визначено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 17677 кв.м. кадастровий номер 6310136900:01:022:0045, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Московський, 118 у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1202/045-19 від 15.07.2019р.?
11 - чи правильно визначено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 17677 кв.м. кадастровий номер 6310136900:01:022:0045, яка розташована за адресою: м. Харків, проспект Московський, 118 у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №4076 від 20.05.2020р. ?

Питання, які поставлено судом першої інстанції на вирішення експертів, сформульовано з урахуванням вимог Науково-методичних рекомендацій з питань     підготовки та призначення судових експертиз та стосуються обставин, що підлягають встановленню судом під час розгляду справи. 
При визначенні організації, якій доручено проведення експертизи, судом враховано п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена  наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5),    згідно з яким експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування, згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.
Враховуючи наведене, судом правомірно доручено проведення експертизи судовим експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса.
В оскаржуваній ухвалі визначено сторону, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи, а також попереджено судових експертів    про кримінальну відповідальність, передбачену статтями  384  і  385 Кримінального кодексу України.
З огляду на викладена, оскаржувана ухвала про призначення судової земельно-технічної експертизи є обґрунтованою та  відповідає вимогам статтей 99-100 ГПК України. 

За приписами пункту 2 частини 1  статті 228 Господарського процесуального кодексу України  суд  може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.
Таким чином,  Господарський процесуальний кодекс України  передбачає два види зупинення провадження у справі: обов`язковий, зазначений в законі, і факультативний, необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення господарським судом судової експертизи. 
Виходячи зі змісту пункту 2 частини 1  статті 228 Господарського процесуального кодексу України, необхідною передумовою для застосування такого необов`язкового виду зупинення провадження у справі також має бути існування обставин, що  перешкоджають розгляду справи по суті заявлених позовних вимог у визначений процесуальним законом строк.
Враховуючи, що проведення судової експертизи  займе певний час,  колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у цій  справі на час проведення зазначеної експертизи до отримання висновку експертизи.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на  ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що зупинення провадження    у цій справі порушує розумні строки розгляду справи та призводить до затягування судового процесу.
Судова колегія не погоджується з доводами позивача, з огляду на наступне.
Згідно зі  ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року  суди застосовують при розгляді справ  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (n. 33), та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 р. (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. 
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
У даному випадку, провадження у справі зупинено за наявності достатніх правових підстав,    а отже, враховуючи, що зупинення провадження зупиняє перебіг процесуальних строків, судом не порушено принцип розумних строків тривалості судового провадження.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 31.08.2020 року  у справі №922/2354/20 – без змін.
Враховуючи викладене, керуючись ст.270, ст.271, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282,  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача  залишити без задоволення 
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.08.2020 року у справі        №922/2354/20  залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 12.10.2020р.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова