КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                     
Апеляційне провадження № 22-ц/824/12926/2020                  
                                                                                                   справа № 361/1317/17
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
19 листопада 2020 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                          Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
            При секретарі             Дроздовій Ж.В.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, постановлене суддею Сердинським В.С., від 11 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У лютому 2017 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи тим, що 3 березня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МL-008/115/2006, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 39 000,00 доларів США строком до 03.03.2021 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 10,5 % річних на придбання нерухомого майна. Кредитні кошти надавались банком позичальнику шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі 39000,00 доларів США з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у банку на підставі кредитної заявки позичальника від 03.03.2006 року. 30 квітня 2014 року між банком та відповідачем було укладено додатковий договір до кредитного договору №МL-008/115/2006, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору та викладено Графік платежів в новій редакції. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 06 лютого 2015 року на адресу позичальника засобами поштового зв`язку було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих. № 22-2/864565 від 30 січня 2015 року. Вказана досудова вимога підлягала виконанню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення банком вимоги. Станом на дату подання позовної заяви досудова вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені, хоча відповідно до застереження 2 до п.1.9 ч.2 кредитного договору вимога дострокового виконання позичальником його зобов`язань була подана належним чином, а саме направлена рекомендованим листом з описом вкладення на адресу позичальника. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №МL-008/115/2006 від 03 березня 2006 року станом на 27 січня 2017 року у позичальника за кредитним договором існує заборгованість перед позивачем в розмірі 32 546 доларів США 59 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885 692 грн. 89 коп., що складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 25 891 доларів США 01 цент США, що еквівалентно 704 574 грн. 07 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 20.08.2014 р. по 26.01.2017 р. в розмірі 6 655 доларів США 58 центів США, що еквівалентно 181 118 грн. 82 за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 546,59 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885 692 грн. 89 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 285,39 гривень.
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №МL-008/115/2006 від 03 березня 2006 року в розмірі 32546 (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок шість) доларів США 59 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885692 грн. 89 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 13285,39 грн.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.
Не погодившись з заочним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині стягнення з відповідача суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 30.01.2015 року по 26.01.2017 року в розмірі 5497 доларів США 55 центів, що еквівалентно 149 605,25 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права, судом першої інстанції помилково не застосовано норми матеріального права, передбачені ч.2 ст.1050 ЦК України.
Представник  відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити із підстав, що викладені в ній.
 Представники позивача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені,  просили розглядати справу за їх відсутності.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03 березня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МL-008/115/2006 (а.с.6-12).
Відповідно до п.1.1 ч.2 кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у ч.1 цього договору, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому договорі.
Згідно з умовами кредитного договору банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 39 000,00 доларів США строком до 03.03.2021 року зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 10,5 % річних на придбання нерухомого майна.
Кредитні кошти надавались банком позичальнику відповідачу по справі ОСОБА_1 шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі 39000,00 доларів США з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у банку, на підставі кредитної заявки позичальника від 03.03.2006 року.
30 квітня 2014 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору №МL-008/115/2006, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору та викладено Графік платежів в новій редакції (а.с.13-21).
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
06 лютого 2015 року на адресу відповідача ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих. № 22-2/864565 від 30 січня 2015 року (а.с.24-25).
Вказана досудова вимога підлягала виконанню протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення банком вимоги.
Станом на дату подання позовної заяви досудова вимога позичальником не виконана та відповідні суми позивачу не сплачені.
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №МL-008/115/2006 від 03 березня 2006 року, станом на 27 січня 2017 року у позичальника за кредитним договором існує заборгованість перед позивачем в розмірі 32 546 доларів США 59 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885692 грн. 89 коп., що складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 25 891 доларів США 01 цент США, що еквівалентно 704574 грн. 07 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 20.08.2014 р. по 26.01.2017 р. в розмірі 6 655 доларів США 58 центів США, що еквівалентно 181118 грн. 82 за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, що підтверджується випискою по поточному рахунку № НОМЕР_1 за періоди з 03.03.2006р.-01.01.2011р.; з 01.01.2011р.-23.03.2017р. (а.с.26, 40-60).
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12 вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вказане колегія суддів приймає аргументи апелянта про те, що з часу пред`явлення до позичальника вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором від 06 лютого 2015 року у відповідності з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, так як стягував змінив умови договору та  повернення  кредиту.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 30.01.2015 року по 26.01.2017 року в розмірі 5 497 доларів США 55 центів, що еквівалентно 149 605,25 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості.
Оскільки колегія суддів прийшла до висновку  про скасування рішення в частині стягнення процентів після пред`явлення вимоги та про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів після пред`явлення вимоги кредитодавцем,  то відповідно повинен бути зменшений судовий збір, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Колегія суддів не застосовує ст..625 ЦК України, оскільки позивачем такі вимоги не заявлялися. 
 
Керуючись ст.  367, 374, 376 ЦПК Україн колегія суддів,
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року скасувати в частині стягнення з відповідача суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 30.01.2015 року по 26.01.2017 року в розмірі 5497 доларів США 55 центів, що еквівалентно 149 605,25 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 30.01.2015 року по 26.01.2017 року відмовити.
Зменшити суму судового збору , стягнутого з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до 7 360 гривень 87 коп. 
В рештізаочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови виготовлено  27  листопада 2020 року.

 
Суддя - доповідач:     

Судді: