П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  275/822/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лівочка Л.І.  
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
24 грудня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Матохнюка Д.Б. ,  
          розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа: поліцейський 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області сержант поліції Заєць Євгеній Леонідович про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, 
В С Т А Н О В И В :
02.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа: поліцейський 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області сержант поліції Заєць Євгеній Леонідович, про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2020 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа: поліцейський 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області сержант поліції Заєць Євгеній Леонідович, про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування - відмовлено.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що постановою про адміністративне правопорушення, серія ЕАМ № 3024623 від 23 серпня 2020 р., винесеною поліцейським 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирські області сержантом поліції Зайцем Є.Л. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 23.08.2020 р. о 17 годині 25 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 86 керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що особою, яка склала оскаржувану постанову, доведено факт її правомірності та законності, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Згідно п.31.3.б Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідно до п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форм власності вантажопідйомністю до 3,5 тонн, причепи до них – із строком експлуатації до двох років.
Також статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонн, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить кожні два роки.
Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.1.10 Правил дорожнього руху України, вантажний автомобіль – це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт», при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).
При державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , автомобіль марки "ЗАЗ 110557" д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , є загальним вантажним автомобілем, 2006 року випуску, дата першої реєстрації - 22.04.2006, маса автомобіля без навантаження - 675, повна маса – 1190. (а.с.7).
Наведені обставини в своїй сукупності та законодавче визначення «вантажного автомобіля», з врахуванням його конструкції, обладнання та призначення є свідченням того, що автомобіль позивача відноситься саме до типу «вантажних». При цьому, при реєстрації транспортного засобу відповідно до статті 19 Закону «Про автомобільний транспорт» у реєстраційних документах зроблено відмітку щодо його призначення згідно з документами виробника (загальний вантажний пікап), що можливо при реєстрації саме вантажних автомобілів.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що автомобіль, яким керував позивач, є вантажним автомобілем з вантажопідйомністю до 3,5 тон, і експлуатується цей автомобіль з 2006 року, тобто більше двох років, тому відповідно до п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» вказаний автомобіль підлягає обов`язковому технічному контролю з періодичність його проходження кожні два роки.
При цьому суд апеляційної інстанції не приймає посилання позивача в апеляційній скарзі, що вантажний автомобіль вантажопідйомністю до 3,5 тон, який не використовується для комерційних цілей (тобто з метою отримання прибутку) не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки відповідно до п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» прямо передбачено, що такі вантажні автомобілі (без зазначення мети використання), якщо вони експлуатуються понад два роки, підлягають обов`язковому технічному контролю.
Тому суд вважає, що відповідачем правомірно було притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2020 року без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Матохнюк Д.Б.