ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2020 р.           Справа№ 910/5349/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Тищенко А.І. 
 
при секретарі судового засідання Припутніцькій Ю.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 18.06.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 
у справі № 910/5349/19 (суддя Шкурдова Л.М.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Маріам" 
до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 
про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним
В судовому засіданні 18.06.2020 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
                                                          ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Маріам" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним.
Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2012, укладеного з ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест", позивач має право власності на нежитлову будівлю операторної АЗС, магазин літера А площею 58,10 кв.м. Належні на праві власності нежитлові будівлі знаходяться на земельній ділянці, яка згідно рішення Київської міської ради №158/1023 від 19.02.2015 передана позивачу, відтак до позивача перейшло право користування земельною ділянкою. Однак Договір оренди земельної ділянки відповідачем-1 не підписаний. Позивач зазначає, що після погодження усіх істотних умов Договору та повідомлення про готовність до підписання договору, відповідачі ухиляються від підписання договору та забезпечення нотаріального посвідчення договору, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/5349/19 позов задоволено. 
Визнано договір оренди земельної ділянки площею 0,7723 га кадастровий номер (8000000000:90:122:0001) для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщенням громадського харчування та автозаправної станції по вул. Проектній, 1 (перетин Столичного шосе та вул. Академіка Заболотного) у Голосіївському районі м. Києва на підставі рішення Київської міської ради №158/1023 від 19.02.2015 укладеним між ТОВ "КОРПОРАЦІЯ МАРІАМ" та Київською міської радою, строком на 5 років з моменту набрання рішенням суду законної сили наступного змісту:
ДОГОВІР 
                                                                     оренди земельної ділянки
м.Київ                                                                                                              року
Київська міська рада (м.Київ, вул. Хрещатик, 36) - далі у тексті - "Орендодавець", в особі Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, що діє на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - з однієї сторони, та товариство з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ МАРІАМ" (ідентифікаційний код 30968043, місцезнаходження юридичної особи: м.Київ, вул.Жуковського, 22; дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців: 16.06.2000, 25.12.2012 за № 1068 120 0000 017518) - далі у тексті - "Орендар", в особі заступника директора Терещук Наталії Василівни, яка діє на підставі Статуту, - з другої сторони, уклали договір оренди земельної ділянки (далі у тексті - Договір) про нижчезазначене:
1. Предмет Договору
1.1. Орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 19.02.2015 №158/1023 передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або Земельна ділянка), визначену цим Договором, для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщеннями громадського харчування та автозаправної станції.
Земельна ділянка, яка є об`єктом оренди, належить до земель комунальної власності територіальної громади міста Києва на підставі закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності".
Реєстрація права власності на об`єкт оренди здійснюється згідно з законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" одночасно з державною реєстрацією права оренди.
2. Об`єкт оренди
2.1. Об`єктом оренди відповідно до рішення Київської міської ради від 19.02.2015 №158/1023, відомостей Державного земельного кадастру та цього Договору є Земельна ділянка з наступними характеристиками:
- кадастровий номер - 8000000000:90:122:0001;
- місце розташування - вулиця Проектна, 1 (перетин Столичного шосе та вул. Академіка Заболотного) у Голосіївському районі м. Києва;
- цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;
- категорія земель - землі житлової та громадської забудови;
- вид використання - для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщеннями громадського харчування та автозаправної станції;
- розмір - 0,7723 (нуль цілих сім тисяч сімсот двадцять три десятитисячні) га.
2.2. Відповідно до витягу з технічної документації Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 20.07.2017 нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору становить 14 694 194 (чотирнадцять мільйонів шістсот дев`яносто чотири тисячі сто дев`яносто чотири) грн. та 75 коп.
2.3. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.
3. Строк дії Договору
3.1. Договір укладено на 5 (п`ять) років.
4. Орендна плата
4.1. Визначена цим Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування земельною ділянкою у грошовій формі.
4.2. Річна орендна плата за земельну ділянку до початку будівництва встановлюється у розмірі 8 (восьми) відсотків від її нормативної грошової оцінки.
У випадку, коли розташовані на Земельній ділянці будівлі, споруди або їх частини здаються в оренду іншим суб`єктам, орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 9,6 (дев`ять цілих та шести десятих) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або її частини, що припадає на орендовані площі цих будівель, споруду або їх частини.
Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.
4.3. У випадку, якщо протягом п`яти місяців з моменту набрання чинності рішенням Київської міської ради, зазначеним у п.п.1.1. цього договору, Орендарем не вчинено необхідних та достатніх дій, спрямованих на укладення цього Договору згідно з чинним законодавством, то розмір річної орендної плати (зазначений у п.4.2 Договору) на період, аналогічний терміну прострочення укладення договору оренди землі, встановлюється у подвійному розмірі, але не більше дванадцяти відсотків від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки.
4.4. У випадку порушення термінів забудови Земельної ділянки, що визначені п.п. 8.4. Договору, орендна плата встановлюється у двократному розмірі, що визначений у п.п. 4.2. Договору, але не більше дванадцяти відсотків від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки.
4.5. Після закінчення періоду (періодів), за який сплачується орендна плата у двократному розмірі, орендна плата розраховується та сплачується відповідно до п.п. 4.2. Договору.
4.6. Розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою, внесення змін до цього Договору та з урахуванням п.п. 4.7. даного Договору.
4.7. Розмір орендної плати змінюється шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою, якщо орендна ставка визначена у п.п.4.2. Договору нижча, ніж мінімальна орендна ставка визначена чинним законодавством України. Після прийняття відповідного рішення Київської міської ради та доведення даного рішення до Орендаря для ознайомлення, Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки.
4.8. Зміна нормативної грошової оцінки Земельної ділянки та її індексації проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.
4.9. Орендна плата сплачується Орендарем рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом тридцяти календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця на рахунок 33214812700002, код 18010600 у ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019. Одержувач: УДКСУ у Голосіївському р-ні м.Києва, код ЄДРПОУ 38039757. Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що пов`язані з виконанням Договору, вирішуються Орендарем в установленому законодавством України порядку.
4.10. Зміна отримувача орендної плати та його банківських реквізитів може здійснюватися Орендодавцем в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до цього Договору. Орендар зобов`язується уточнювати банківські реквізити і назву отримувача орендної плати.
4.11. Розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених Договором, зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, та в інших випадках, передбачених законом, за згодою сторін, але не частіше, ніж один раз у рік. Після прийняття відповідного рішення Київської міської ради Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки.
4.12. За несвоєчасне внесення орендної плати справляється пеня. Розмір та розрахунок пені здійснюється відповідно до Податкового кодексу України.
4.13. За порушення Орендарем п.п.8.4. Договору щодо термінів забудови Земельної ділянки, останній зобов`язаний сплатити подвійну ставку орендної плати, визначеної у п.п.4.2. цього Договору, але не більше дванадцяти відсотків від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, за кожен день з моменту виявлення порушень до моменту його усунення. Контроль за виконанням умов договору та виявлення порушень здійснюється Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах компетенції, визначеної рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 року № 16/890 "Про Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві".
4.14. У випадку викупу даної Земельної ділянки Орендарем, Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату до моменту державної реєстрації права власності на дану Земельну ділянку.
4.15. У випадку відчуження об`єкта нерухомого майна, що належало Орендарю та розташоване на Земельній ділянці, Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату до оформлення відповідного права на дану Земельну ділянку новим власником даного нерухомого майна.
4.16. Контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює контролюючий орган, визначений податковим законодавством, за місцезнаходженням Земельної ділянки.
5. Умови використання Земельної ділянки
5.1. Умови збереження стану об`єкта оренди:
- на Земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов`язана з цільовим призначенням Земельної ділянки. Зміна цільового призначення Земельної ділянки можлива лише у разі прийняття Київською міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення Земельної ділянки у зв`язку зі зміною цільового призначення Земельної ділянки та внесення відповідних змін до Договору. Роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення сплачує Орендар.
6. Умови використання Земельної ділянки
6.1. Сторони підтверджують, що Земельна ділянка, яка є об`єктом за цим Договором, передається в оренду у придатному для її використання стані та вважається переданою Орендодавцем Орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.
6.2. Право на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
7. Умови повернення Земельної ділянки
7.1. Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві Земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої Земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.
8. Права та обов`язки Сторін
8.1. Орендодавець має право вимагати від Орендаря:
- використання Земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим Договором;
- своєчасного внесення орендної плати;
- дострокового розірвання цього Договору;
- відшкодування понесених збитків, в тому числі неотриманих доходів, відповідно до чинного законодавства у разі розірвання цього Договору.
8.2. Орендодавець зобов`язаний:
- не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендарю користуватися Земельною ділянкою;
- передати в користування Земельну ділянку у стані, що відповідає умовам цього Договору.
8.3. Орендар має право:
- самостійно господарювати на землі з дотриманням вимог чинного законодавства України та умов цього Договору;
- за письмовою згодою Орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди;
- у разі розірвання цього Договору, за погодженням сторін, має право вимагати відшкодування нанесених збитків відповідно до чинного законодавства;
- після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього Договору, Орендар має переважне право перед іншими особами на поновлення Договору;
- переважне право на купівлю Земельної ділянки у разі її продажу.
8.4. Орендар зобов`язаний:
- приступати до використання Земельної ділянки в строк, встановлений цим Договором після державної реєстрації права оренди даної Земельної ділянки;
- завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації права оренди;
- використовувати Земельну ділянку відповідно до її цільового призначення;
- своєчасно вносити орендну плату;
- у випадку зміни нормативної грошової оцінки Земельної ділянки у десятиденний термін в письмовій формі замовити в установленому порядку витяг з технічної документації (довідку) про нову нормативну грошову оцінку Земельної ділянки. Після одержання цього витягу (довідки) передати його (її) до контролюючого органу, визначеного податковим законодавством, за місцезнаходженням Земельної ділянки, копію витягу з технічної документації, засвідчену належним чином, передати до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);
- письмово повідомити Орендодавця про відчуження об`єктів (їх частин), що розташовані на Земельній ділянці і належать Орендарю, протягом десяти днів з моменту вчинення відповідного правочину, а також сплачувати орендну плату до моменту державної реєстрації в установленому законодавством порядку переходу або припинення права оренди даної Земельної ділянки;
- забезпечити вільний доступ до Земельної ділянки представнику контролюючих органів;
- повернути Земельну ділянку Орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього Договору;
- у строки, встановлені чинним законодавством, звітувати перед контролюючим органом, визначеним податковим законодавством, за місцезнаходженням Земельної ділянки про сплату орендної плати;
- після подання до відповідного контролюючого органу податкової декларації з плати за землю, не пізніше 01 квітня та 01 жовтня поточного року, письмово інформувати Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про сплату орендної плати, надавши засвідчені належним чином підтверджуючі документи, а саме: податкову декларацію з відміткою контролюючого органу про внесення даних до електронної бази податкової звітності та платіжні документи з відповідною відміткою банку про сплату коштів;
- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, що знаходяться в межах земельної ділянки;
- виконати вимоги, викладені в листах Департаменту містобудування та архітектури від 27.11.2013 №20548/0/12/19-13 та Головного управління Держземагенства у м. Києві від 30.01.2014 №8-26-0.3-444/2-14;
- питання пайової участі та укладення з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору про пайову участь вирішувати в порядку та випадках, встановлених законодавством;
- у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди Земельної ділянки надати копію цього Договору до контролюючого органу, визначеного податковим законодавством, за місцезнаходженням Земельної ділянки;
8.5. Право на оренду Земельної ділянки комунальної власності не може бути відчужено її Орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу.
8.6. Сторони також мають інші права і несуть інші обов`язки, визначені законодавством України.
                         9. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини
Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе Орендар.
                           10. Страхування об`єкта оренди
Сторони домовилися про те, що Орендар має право застрахувати об`єкт оренди.
                        11. Зміна умов Договору та припинення і поновлення договору
11.1. Всі зміни та/або доповнення до цього Договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням Орендодавця на зміни та/або доповнення до цього Договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.
11.2. Витрати, пов`язані з несенням зміни та/або доповнення до цього Договору, сплачує Орендар.
11.3. Договір оренди припиняється в разі:
- закінчення строку, на який його було укладено;
- викупу Земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження Земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законодавством України;
- поєднання в одній особі власника Земельної ділянки та Орендаря;
- ліквідації юридичної особи - Орендаря;
- набуття права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на орендованій іншою особою Земельній ділянці. В даному випадку в договорі про відчуження об`єктів нерухомості, що розташовані на Земельній ділянці, що є об`єктом цього Договору, визначається суб`єкт (Орендар за цим Договором або новий власник об`єктів нерухомості), який сплачує орендну плату відповідно до розмірів, встановлених цим Договором, та несе відповідальність за зобов`язаннями, передбаченими цим Договором для Орендаря, до моменту державної реєстрації відповідного права на дану Земельну ділянку на нового власника нерухомості.
Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
11.4. Припинення Договору шляхом розірвання.
Договір може бути розірваний:
- за взаємною згодою сторін;
- за рішенням суду, в порядку, встановленому законом;
- у разі необхідності використання Земельної ділянки для суспільних потреб у порядку, встановленому законодавством;
- в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця, із звільненням Орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі, коли Орендар використовує Земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату, порушення строків завершення забудови Земельної ділянки, встановлених п.п.8.4. Договору, здійснення без згоди Орендодавця відчуження права користування Земельною ділянкою третім особам;
11.5. Договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов`язків, визначених у п.п.5.1. та 8.4. цього Договору.
11.6. Розірвання цього Договору здійснюється в установленому законом порядку.
11.7. Поновлення Договору:
- Після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, Орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має переважне право, перед іншими особами на поновлення Договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж на 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію та сплачувати оренду плату за період від дня закінчення дії цього Договору до дня поновлення його дії у порядку та у розмірах, встановлених цим Договором.
- У разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.
11.8. У разі припинення або розірвання цього Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві Земельну ділянку на умовах, визначених цим Договором. У разі невиконання Орендарем обов`язку щодо умов повернення Орендодавцеві Земельної ділянки Орендар зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві завдані збитки.
11.9. Перехід права власності на орендовану Земельну ділянку до третьої особи, реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов та припинення Договору.
12. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання Договору та вирішення спорів
12.1. У разі невиконання своїх обов`язків за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та законодавством.
12.2. У разі невиконання Орендарем умов цього Договору та обов`язків, передбачених законодавством України, Договір може бути достроково розірваний.
12.3. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
12.4. Усі спори, що пов`язані із виконанням умов цього Договору, вирішуються судами України при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цього Договору.
13. Суборенда Земельної ділянки
13.1. Орендар має право передати Земельну ділянку або її частину у суборенду в порядку встановленому чинним законодавством України.
13.2. Умови договору суборенди Земельної ділянки повинні обмежуватися умовами даного Договору, і не суперечити йому.
14. Прикінцеві положення
14.1. Договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення.
14.2. Витрати, пов`язані з нотаріальним посвідченням цього договору, сплачує Орендар.
14.3. Цей Договір складений у трьох примірниках. Один примірник - для зберігання у Орендаря, один - для Орендодавця (знаходиться на зберіганні у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)), один - для зберігання у нотаріуса.
Рішення мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - 1 27.08.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в позові. 
Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповним дослідженням судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи Київської міської ради, викладені в апеляційній скарзі:
- судом не було надано оцінку доводам відповідача - 1 про те, що станом на 18.02.2016 рішення Київської міської ради від 158/1023 втратило чинність з огляду на те, що договір оренди земельної ділянки не був укладений, та не враховано, що Порядком не передбачено відновлення чинності рішення Київської міської ради у випадку розробки Департаментом земельних ресурсів проекту договору оренди після спливу 12-ти місячного строку з дати ухвалення рішення про надання в користування земельної ділянки;
- судом не надано оцінки, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б з об`єктивних підстав завадили чи перешкоджали позивачеві належно виконувати вимоги п. 3.3 рішення Київської міської ради від 158/1023;
- позивач звернувся до суду після спливу трирічного строку, встановленого ст. 253 ЦК України;
- судом не досліджувався оригінал проекту договору, копії якого долучені позивачем до матеріалів справи;
- матеріали справи не містять належних та допустимих доказів зволікання чи ухиляння відповідача - 1 від підписання проекту договору, рішення про укладання якого втратило чинність відповідно до п. 13 Порядку, в той час як позивачем не наведено належних та допустимих доказів своєчасності виконання ним обов`язків, зазначених у п. 3 рішення Київської міської ради № 158/1023.

Також не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач-2 27.08.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в позові.
Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосування норм матеріального (ст.ст. 9, 116 ЗК України, розділу 7 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у м. Києві, розділу 9 Порядку передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у м. Києві) та процесуального (ст.ст. 2, 42, 73, 74, 236 ГПК України) права.
Доводи Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), викладені в апеляційній скарзі:
- у матеріалах справи відсутні докази узгодження з Київською міською радою питання щодо обрання нотаріуса для нотаріального посвідчення договору оренди земельної ділянки або у відповідності до п. 7.6 Порядку звернення позивача до іншого нотаріуса у зв`язку з його зволіканням щодо підписання договору;
- судом не взято до уваги, що позивачем порушено всі строки на укладання договору оренди земельної ділянки, оскільки саме через нехтування своїми правами та обов`язками суб`єкта господарювання, якому було ухвалено надати у користування земельну ділянку, рішення Київської міської ради від 24.12.2009 №1036/3105 втратило чинність відповідно до положень рішень Київської міської ради від 04.03.2015 №63/9120, від 28.03.2013 №63/9120 та від 15.07.2004 №457/1867;
- позивачем не доведено порушення його законного права на укладання договору оренди, оскільки безпосередньо позивачем було пропущено всі строки (що не залежало від дій Департаменту та Київської міської ради) та обрано невірний механізм врегулювання спору;
- у позовній заяві відсутні позовні вимоги до відповідача - 2, а позивач не заперечує того факту, що Департаментом у повному обсязі вжито всі необхідні заходи щодо укладання договору оренди земельної ділянки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заперечуючи проти апеляційної скарги Київської міської ради, представник позивача вказує, що апеляційна скарга не містить доказів наявності підстав для скасування судового рішення.
У пояснення представник позивача повідомляє, що оригінал договору оренди з мокрими печатками, акт приймання - передачі та інші додатки до договору буде подано в судовому засіданні для огляду суду. Вказує, що директором Терещук Н. не підписувалось інших договорів з відповідачами, окрім аналогічного договору, отриманого по акту приймання - передачі від 21.03.2016.
Звертає увагу, що судова практика підтримує позицію позивача у справі, з посиланням на постанови Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №910/1546/19, від 23.05.2019 у справі №922/2716/17, від 25.05.2018 у справі №61/341, від 07.05.2019 у справі №914/1002/18.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 апеляційну скаргу відповідача передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 заяву суддів Коротун О.М., Майданевича А.Г., Суліма В.В. про самовідвід від розгляду справи №910/5349/19 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 - задоволено.
Матеріали справи № 910/5349/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 апеляційну скаргу відповідача  передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5349/19, розгляд справи призначено на 17.10.2019.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 25.09.2019 апеляційну скаргу відповідача-2 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі № 910/5349/19. Прийнято до спільного розгляду апеляційну скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі № 910/5349/19. Розгляд справи №910/5349/19 призначено на 17.10.2019.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі №910/5349/19 оголошено перерву на 07.11.2019, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи та з урахуванням надання додаткових пояснень у справі.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду та витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 04.11.2019, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді       Тищенко А.І., Іоннікова І.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 колегією суддів у визначеному складі відкрито апеляційне провадження у справі №910/5349/19, розгляд справи призначено на 12.12.2019.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі №910/5349/19 оголошено перерву на 06.02.2020, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи та з урахуванням наданих пояснень у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 у справі №910/5349/19 оголошено перерву на 19.03.2020, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, враховуючи необхідність надання часу представникам сторін для подання письмових пояснень з урахуванням обставин справи, встановлених у судовому засіданні.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 повідомлено учасників справи №910/5349/19, що судове засідання, призначене на 19.03.2020, не відбудеться, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215), якою в період з 12 березня по 3 квітня 2020 в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу COVID-19.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 призначено апеляційні скарги до розгляду на 18.06.2020.

Явка представників сторін
Представник відповідача - 1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.06.2020 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги відповідача - 2 з підстав, викладених у них, просив їх задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.
Представник відповідача - 2 в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.06.2020 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги відповідача - 1 з підстав, викладених у них, просив їх задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.06.2020 заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача - 1 з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача - 2, просив їх відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції
Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Маріам" є власником нежитлової будівлі операторної АЗС, магазин літера А площею 58,10 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2012, укладеного з ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія". Право власності позивача на зазначене майно підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів.
З метою оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташоване майно позивача, останній звернувся до Київської міської ради із клопотанням №К-142 15 від 04.09.2008 та проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Рішенням Київської міської ради №158/1023 від 19.02.2015 затверджено проект землеустрою щодо відведення товариству з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ МАРІАМ" земельної ділянки для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщеннями громадського харчування та автозаправної станції на вул. Проектній, 1 (перетин Столичного шосе та вул. Академіка Заболотного) у Голосіївському районі м. Києва (категорія земель - землі житлової та громадської забудови, заява ДЦ №01006-000152926-014 від 24.10.2014, справа Д-4340); вирішено передати позивачу у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,7723 га (кадастровий номер 8000000000:90:122:0001) для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщенням громадського харчування та автозаправної станції по вул.Проектній, 1 (перетин Столичного шосе та вул. Академіка Заболотного) у Голосіївському районі м. Києва, за умови виконання п. 3 цього рішення.
Рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/21038/15 від 19.10.2015 визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради №158/1023 від 19.02.2015.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 у справі №910/21038/15 та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
У період з 31.03.2016 по 28.08.2017 між позивачем та відповідачем-2 відбувався процес узгодження істотних умов договору, зокрема розроблено проект землеустрою, здійснено нормативно-грошову оцінку землі, вирішено питання про пайову участь позивача, погоджено ціну та строк дії договору та інші істотні умови договору.
21.03.2016 та 28.08.2017 позивачем згідно підписаних між позивачем та відповідачем-2 актів приймання-передачі отримано проект договору оренди земельної ділянки з додатками до нього.
Судом першої інстанції зазначено, що позивачем передано приватному нотаріусу Дем`яненко Т.М. проект договору оренди земельної ділянки з відповідними додатками, про що повідомлено відповідачів листом від 30.08.2017 №30-08/2017 з проханням призначити дату та час підписання договору оренди.
Представником позивача направлено відповідачу-1 запит №6-КМ від 11.06.2018 щодо надання інформації з причин не укладення договору оренди земельної ділянки згідно з рішенням Київської міської ради №158/1023 від 19.02.2015 та повторно заявлено прохання здійснити нотаріальні дії щодо посвідчення договору оренди земельної ділянки.
У відповідь на вказаний лист відповідачем-2 надано відповідь, що участь відповідача-2 у процесі підписання та нотаріального посвідчення договору оренди законодавством не передбачена. 
Судом зазначено, що представником позивача повторно направлено відповідачу-1 запит №9-КМ від 27.06.2018 щодо надання інформації про причини не укладення договору оренди земельної ділянки та визначення дати підписання договору оренди земельної ділянки, направлення уповноваженого представника для здійснення нотаріальної дії, однак матеріали справи не містять доказів направлення такого листа відповідачу - 1.
Вказуючи на те, що відповідачі ухиляються від укладення договору оренди земельної ділянки, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання договору оренди земельної ділянки укладеним.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
З огляду на викладені законодавчі норми завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно зважати і на його ефективність з точки зору положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує наявність на національному рівні ефективних правових засобів для реалізації прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені у правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.
Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згідно із зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом п.п. "а", "д" ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав або застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Згідно зі ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Частиною 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі" особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.
Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Маріам" на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2012, укладеного з ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія" є власником нежитлової будівлі операторної АЗС, магазин літера А площею 58,10 кв.м., яке розташоване на спірній земельній ділянці. Право власності позивача на зазначене майно підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів.
Відповідно до п. 1.5 договору купівлі - продажу нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою м. Київ, вул. Проектна, 1 (перетин вул. Академіка Заболотного та Столичного шосе), кадастровий номер земельної ділянки 90:122:001. Вищевказана земельна ділянка перебуває у довгостроковому користуванні у покупця. 
Відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України до особи, яка придбала будинок, будівлю або споруду, переходить право власності (право користування) на земельну ділянку.
Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.
З вищевикладеного вбачається, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь - якими актами та документами.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять будь - яких доказів, що підтверджують набуття ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія" у користування земельну ділянку на вул. Проектній, 1 (перетин Столичного шосе та вул.Академіка Заболотного) у Голосіївському районі м. Києва, з огляду на що позивач не міг набути право на її використання, що й обумовило його звернення до Київської міської ради з клопотанням про надання в користування земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на об`єкт нерухомості.
При цьому слід звернути увагу і на те, що відповідно до п. 1.5 договору купівлі - продажу (а.с. 40, зворот, т. 1), зазначено, що земельна ділянка (кадастровий номер 90:122:001) перебуває у довгостроковому користуванні покупця (позивача у справі), що не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.
Статтею 9 ЗК України передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.
Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. 
Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 134 ЗК України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, крім випадків відмови власника розташованого на земельній ділянці рухомого майна від її викупу або укладення договору оренди.
Пунктом 7.1 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 N241/2463 (далі - Порядок) визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки здійснюється на підставі рішення Київської міської ради.
Пунктом 7.2 Порядку визначено, що Департамент після набрання чинності рішенням Київської міської ради невідкладно направляє його зацікавленій особі та інформує про необхідність укладення договору оренди земельної ділянки у місячний термін.
Зацікавлена особа, на користь якої прийнято рішення про передачу в оренду земельної ділянки, зобов`язана у місячний термін після отримання повідомлення, визначеного п. 7.2 Порядку, звернутися до Департаменту з метою організації підготовки проекту договору оренди земельної ділянки (п.7.3. Порядку).
Відповідно до п. 7.4. Порядку Департамент протягом 14 робочих днів з дня надходження звернення зацікавленої особи готує проект договору оренди земельної ділянки, розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, узгоджує із зацікавленою особою істотні умови договору. Проект договору оренди земельної ділянки візує керівник Департаменту земельних ресурсів. Додаткові погодження та/або візи, не передбачені цим Порядком, не допускаються.
Згідно з п. 7.5 Порядку Департамент спільно з управлінням організаційно-аналітичного забезпечення діяльності Київського міського голови (патронатна служба) у десятиденний строк вживають заходів щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення. 
Київська міська рада своїм рішенням "Про передачу товариству з обмеженої відповідальності "Корпорація МАРІАМ" земельної ділянки для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщеннями громадського харчування та автозаправної станції на вул. Проектній, (перетин Столичного шосе та вул. Академіка Заболотного) у Голосіївському районні м. Києва" від 19.02.2015 № 158/1023 затвердила проект землеустрою щодо відведення та передачі в оренду на 5 років вищевказану земельну ділянку площею 0,7723 га (кадастровий номер 8000000000:90:122:0001) та вирішила передати позивачу у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,7723 га (кадастровий номер 8000000000:90:122:0001) для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщенням громадського харчування та автозаправної станції по вул. Проектній, 1 (перетин Столичного шосе та вул. Академіка Заболотного) у Голосіївському районі м. Києва за умови виконання п. 3 цього рішення.
Вказане рішення було ухвалено відповідно до положень Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 №63/9121 «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві» (в редакції від 04.03.2015 №195/1060), п. 12 якого передбачалось, що рішення Київської міської ради про передачу земельної ділянки в оренду вважається таким, що втратило чинність, через 12 місяців після набуття ним чинності, якщо відповідний договір оренди землі не укладено.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі №910/21038/15 визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 19.02.2015 № 158/1023 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Корпорація Маріам" земельної ділянки для будівництва та експлуатації торгово-офісного, розважального комплексу з приміщеннями громадського харчування та автозаправної станції на вул. Проектній, 1 (перетин Столичного шосе та вул. Академіка Заболотного) у Голосіївському районі м. Києва".
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі №910/21038/15 рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі №910/21038/15 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.
Вказане свідчить про правомірність та законність дій Київської міської ради при ухваленні рішення від 19.02.2015 № 158/1023.
Пунктом 3.3 рішення № 158/1023 позивача було зобов`язано в місячний термін надати до Департаменту земельних ресурсів документи, визначені законодавством, необхідні для укладання договору оренди земельної ділянки.
Пунктом 3.5 рішення № 158/1023 позивача було зобов`язано питання пайової участі та укладення з Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської місткої державної адміністрації) договору про пайову участь вирішувати в порядку та випадках, встановлених законодавством.
За результатами розгляду наданих позивачем документів, Департаментом підготовлено проект договору оренди спірної земельної ділянки.
Як вбачається зі змісту п.7.4. Порядку надання проекту Договору оренди земельної ділянки відбувається після узгодження істотних умов договору.
21.03.2016 та 28.08.2017 позивачем згідно підписаних між позивачем та відповідачем - 2 актів приймання-передачі отримано проект договору оренди земельної ділянки з додатками до нього, що свідчить про узгодження істотних умов Договору оренди земельної ділянки.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б з об`єктивних підстав завадили або перешкоджали б позивачеві належно виконати вимоги п. 3.3 рішення №158/1023 надати Київській міській раді у місячний строк документи, необхідні для укладення договору оренди.
Судом першої інстанції не було надано належної оцінки виконанню позивачем умов, зазначених у п.п.3.3., 3.5 рішення № 158/1023.
Матеріали справи не містять доказів вирішення між сторонами спору питань пайової участі та укладання договору про пайову участь, як передбачено п. 3.5 рішення Київської міської ради від 19.02.2015 №158/1023.
Згідно п.7 Порядку Департамент земельних ресурсів спільно з управлінням організаційно-аналітичного забезпечення діяльності Київського міського голови (патронатна служба) у десятиденний строк вживають заходів щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення. Залучення будь-яких інших структурних підрозділів чи посадових осіб Київської міської ради та її виконавчого органу до процедури підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення забороняється.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано два акти приймання - передачі проекту договору оренди земельної ділянки від 21.03.2016 та від 28.06.2017, до яких було долучено проекти договорів оренди земельної ділянки, які відрізняються за своїм змістом.
Місцевим господарським судом не досліджувався оригінал проекту договору, копії якого долучені позивачем до матеріалів справи.
Водночас, рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що у разі зволікання з боку нотаріуса у нотаріальному посвідченні договору оренди земельної ділянки зацікавлена особа має право звернутися до іншого нотаріуса на свій розсуд. Договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі між Київською міською радою та зацікавленою особою і посвідчується нотаріально. Департамент земельних ресурсів веде облік укладених договорів оренди земельних ділянок для забезпечення виконання вимог Закону України "Про оренду землі" та Податкового кодексу України щодо надання відповідним контролюючим органам, визначеним податковим законодавством, переліку орендарів, з якими Київська міська рада уклала відповідні договори оренди землі. Таким чином, нотаріальне посвідчення є заключним етапом укладення договору.
В той же час матеріали справи не містять належних та достовірних доказів передання позивачем проекту договору оренди земельної ділянки приватному нотаріусу Дем`яненко Т.М. для нотаріального посвідчення. 
Місцевим господарським судом було спростовано посилання відповідача-1 на втрату чинності Рішенням №158/1023 від 19.02.2015, з огляду на те, зокрема, що правова норма щодо встановлення строку чинності аналогічних рішень впродовж 12 місяців втратила чинність згідно рішення від 20.04.2017 №241/2463 "Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві".
Однак, місцевим господарським судом не було враховано п. 7.5 Порядку набуття прав на землю комунальної власності у місті Києві, відповідно до якого саме Департамент земельних ресурсів спільно з управлінням організаційно - аналітичного забезпечення діяльності Київського міського голови (патронатна служба) у десятиденний строк вживають заходи щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення.
Відповідно до п. 7.6 Порядку у разі зволікання з боку нотаріуса у нотаріальному посвідченні договору оренди земельної ділянки зацікавлена особа має право звернутися до іншого нотаріуса на свій розсуд. Договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі між Київською міською радою та зацікавленою особою і посвідчується нотаріально (п.7.7 Порядку). 
Вжиття заходів щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення здійснюється саме патронатною службою та Департаментом земельних ресурсів лише після узгодження із зацікавленою особою (позивачем) істотних умов договору.
Позивач зазначав, що передав приватному нотаріусу Дем`яненко Т.М. проект договору оренди земельної ділянки з відповідними додатками, про що повідомлено відповідача листом від 30.08.2017 №30-08/2017 з проханням призначити дату та час підписання договору оренди. В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача-1 з проханням підписати договір оренди та забезпечити його нотаріальне посвідчення. 
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи не підтверджується передача погодженого проекту договору позивачем приватному нотаріусу Дем`яненко Т.М., проект договору знаходився у позивача і на підпис після підписання позивачем, голові Київської міської ради не передавався, з огляду на що Департамент земельних ресурсів був позбавлений спільно з управлінням організаційно - аналітичного забезпечення діяльності Київського міського голови (патронатною службою) у десятиденний строк вжити заходи щодо організації підписання договору оренди земельної ділянки та його нотаріального посвідчення.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що у позовній заяві відсутні вимоги до відповідача - 2 Департаменту земельних ресурсів, що було залишено поза увагою судом першої інстанції.
Місцевий господарський суд не дослідив всі обставини справи у їх сукупності, не звернув уваги на вищезазначені норми чинного законодавства та дійшов помилкових висновків про задоволення позову.
Щодо доводів відповідача - 1 щодо застосування наслідків спливу позовної давності слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).
За приписами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частинами 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст.267 ЦК України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.
Оскільки судом встановлено, що права та охоронювані законом інтереси позивача у спірному випадку відповідачами не порушені, позовна давність та наслідки її спливу не застосовуються.
Щодо подання позивачем нового доказу, колегія суддів зазначає наступне.
До письмових пояснень від 18.02.2020 позивачем, зокрема, було додано копію листа приватного нотаріуса Дем`яненко Т.М. за вих. №465/01-16 від 15.09.2017 (а.с. 17, т.2).
Колегією суддів встановлено, що останній не містить доказів надсилання вказаного листа нотаріусом позивачу та з нього не вбачається дійсної дати його виготовлення, та дати отримання його позивачем (вх. № та дата реєстрації).
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Клопотання щодо подання даного листа до суду апеляційної інстанції з обґрунтуванням неможливості подання його до суду першої інстанції позивачем не подано, а представником позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції не доведено поважність причин неподання вказаного листа до суду першої інстанції, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи викладене, копія листа приватного нотаріуса Дем`яненко Т.М. за вих. №465/01-16 від 15.09.2017 не може бути прийнято, як новий доказ під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг
Доводи Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), викладені в апеляційних скаргах та в додаткових поясненнях, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Натомість, заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та у додаткових поясненнях, спростовуються матеріалами справи та встановленими судом обставинами.
Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Місцевий господарський суд не з`ясував всі істотні обставини справи та не надав належної оцінки доказам, представленим в обґрунтування підстав заявленого позову, а тому прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, апеляційні скарги Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/5349/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.
У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на позивача, а у зв`язку із задоволенням апеляційних скарг відповідачів, з позивача на користь відповідача - 1 та відповідача - 2 підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
                                                                     ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/5349/19 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/5349/19 скасувати.
3. Прийняти нове рішення про відмову в позові.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Маріам" (03127, м. Київ, вул. Жуковського, буд. 22, код ЄДРПОУ 30968043) на користь Київської міської ради (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, код ЄДРПОУ 22883141) 2    881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Маріам" (03127, м. Київ, вул. Жуковського, буд. 22, код ЄДРПОУ 30968043) на користь Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32-А, код ЄДРПОУ 36199097) 2    881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Доручити Господарському суду м. Києва видати накази.
7. Матеріали справи №910/5349/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено 09.10.2020.

Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                А.І. Тищенко