Справа № 127/17948/20 
Провадження № 33/801/802/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю адвоката Ліскова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. 
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.
Правопорушник у судове засідання не з`явився з невідомих причин. Його неявка не перешкоджає судовому розгляду. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши адвоката, суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.
Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
П. 2.9 (а) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 133069 від 29.07.2020 року 18 год. 30 хв. з якого слідує, що ОСОБА_1 , 01.07.2020 року о 04 год. 30 хв. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 151 керував т/з «Сітроєн», д.н.з.  НОМЕР_1  в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КП ВОНД «Соціотерапія» у присутності лікаря-нарколога, висновок № 2218 зафіксовано результат 1,47%-позитивний, чим порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху (а.с.2);
- висновком КП «ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2218 від 01.07.2020 року 07 год 10 хв,  зазначено, що  ОСОБА_1  перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,47%-позитивно (а. с. 20). З даними документами скаржник був ознайомлений, згоден, про що свідчить його підпис на них.
Також факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується:- рапортом сержанта поліції Р. Кондратюка (а.с. 4,7) рапортом поліцейського С. Рачука (а.с. 8);- постановою та протоколом про проведення освідування ОСОБА_1 (а.с. 11-14); - протоколом огляду місця події (а.с. 21-22); - протоколом тимчасового вилучення майна (а.с. 23-24); - актом тимчасового затримання (доставлення) транспортного засобу для зберігання на спеціальному майданчику (а.с. 25); - постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (а.с. 28-29) та постановою про закриття кримінального провадження (а.с. 30-31).
Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість  ОСОБА_1 доводиться зібраними матеріалами по справі.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).
Щодо доводів, про те, що огляд був проведений пізніше ніж протягом двох годин відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, то вони не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до п. 13 Порядку №1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
У висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2218 від 01.07.2020 року 07 год 10 хв,  зазначено, що  ОСОБА_1  перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,47%-позитивно.
Так, скаржник був зупинений об 04:30 год, а огляд проведений об 06:50 год., тобто з порушенням на 20 хвилин, однак дані обставини, не спростовують результатів лабораторного дослідження, за яким встановлено перебування  ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.
З висновком був ознайомлений та згоден, про що свідчить його підпис.
Належних доказів в підтвердження неправомірності в діях лікаря ОСОБА_1 також не надав.
Жодних зауважень при складенні висновку, а також щодо процедури проходження медичного огляду в медичному закладі від правопорушника не надходило.
Крім того вказані обставини не підтверджуються жодними допустимими доказами і не можуть бути підставою для спростування факту перебування скаржника в стані алкогольного сп`яніння, а лише спростовуються висновком та протоколом. 
Вказані доводи скаржника в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції процедури проведення його огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Тому суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддя апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи скаржника про те, що рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості, оскільки наявний у матеріалах даної справи рапорт не є однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та який досліджується і оцінюється судом в сукупності з іншими матеріалами адміністративної справи, такими як: протоколом про адміністративне правопорушення; висновком медичного огляду та постановою про освідування особи від 01.07.2020.
Щодо доводів апеляційної скарги про закриття провадження у зв`язку із скасуванням норми, яка встановлювала адміністративну відповідальність, то суддя виходить із наступного.
 Відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована та не пом`якшена, а навпаки посилена.
Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"  № 720-IX  від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.
Тому, підстави для закриття провадження у справі, на підставі п. 6 ч.1 ст. 247 КУпАП, відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними, оскільки не спростовують порушення ОСОБА_1 п. 2.9 А ПДР України.
За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними. 
Будь-яких порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, суддею апеляційного суду не встановлено.
Крім того, скаржник до суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав, зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв, що підтверджується особистим підписом скаржника.
Протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення. 
Отже доводи апеляційної скарги про відсутність вини та порушення працівниками поліції процедури складання протоколу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
Доказів, які б підтверджували невинуватість скаржника матеріали справи не містять. 
За таких обставин висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.
Доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.
З урахуванням наведеного, доводи в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.
Інші доводи, на які посилається скаржник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання. Докази, які б спростовували вину скаржника не надано.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суддя -   
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           М. М. Якименко