УХВАЛА
 
5 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 521/14113/19
провадження № 51-2963 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі: 
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
Прокурор звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаного рішення в касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 10 вересня 2020 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. У рішенні Суду також було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку прокурор повторно звернувся з касаційною скаргою. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано, допущених недоліків не усунуто. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення скаржник залишив поза увагою. 
Зокрема, у поданій новій скарзі сторона обвинувачення знову наголошує на порушенні приписів ст. 419 КПК. Однак при цьому не викладає аргументів незаконності оспорюваного рішення, допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК ухвали з огляду на статті 370, 412 вказаного Кодексу в їх взаємозв`язку, з урахуванням також правил ст. 22 КПК, згідно з якими сторони самостійно обстоюють їхні правові позиції, а функції обвинувачення й захисту не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу.
Крім того, автор касаційної скарги, не погоджуючись із рішенням апеляційного суду про залишення вироку без змін, не зважив на те, що прокурор вважав його законним і не оскаржував у порядку апеляційної процедури.
Недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути прокурору на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 травня 2020 року щодо ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                              ОСОБА_3