ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4563/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:  
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,        

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 160/4563/20 (суддя І інстанції – Лозицька І.О.)
за позовом Фермерського господарства "ДАРИНА АГРО" до Державної податкової служби України (відповідач-1), Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Фермерське господарство «ДАРИНА АГРО» (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі-відповідач-1), Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області(далі-відповідач-2), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.02.2020 №   1455904/37320295 про відмову в реєстрації податкової накладної від 23.01.2020 № 4;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 23.01.2020 № 4, складену Фермерським господарством «ДАРИНА АГРО» (код ЄДРПОУ 37320295), датою її фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року  позов задоволений.
Крім цього, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про задоволення таких витрат у повному обсязі, з урахуванням критерію розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих позивачу, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва його інтересів в суді під час розгляду справи у загальному розмірі 7500 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
В обґрунтування скарги відповідач-2 зазначив, що Комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області 14.02.2020 прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 23.01.2020 № 4, поданої позивачем, «у зв`язку з не наданням позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, а саме: без підтвердження обґрунтованості оформлення податкової накладної даними бухгалтерського обліку. Відсутні первинні документи, які стали підставою для реєстрації податкової накладної (видаткова накладна, банківська виписка тощо). Відсутній договір з покупцем». 
Також апелянт навів у скарзі нормативну базу, якою регулюються спірні правовідносини, після чого зробив висновок, що рішення Комісії ДПС прийнято виключно в межах діючого законодавства, а тому і дії Комісії ДПС є правомірними, у зв`язку з чим рішення суду не відповідає нормам чинного законодавства України та підлягає скасуванню.
В частині розподілу судових витрат, зокрема, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу рішення суду відповідачем не оскаржено.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Фермерське господарство «ДАРИНА АГРО» (код ЄДРПОУ 37320295) зареєстрованою відповідно до чинного законодавства 14.12.2011 року, номер запису 1 212 102 0000 000908, взято на облік контролюючим органом ДПС 15.12.2011. (Т. 1 а.с. 32-36)
Між позивачем (контрагент) та ТОВ «Катеринопільський елеватор» (МХП) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 13.09.2018 № 14467/к. (Т. 1 а.с. 52, 53 )
Згідно з п. 1.1 вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених договором, контрагент відповідно до попередньої домовленості з МХП, зобов`язується передати (поставити) МХП у власність сільськогосподарську продукцію, а саме соняшник, згідно вимог даного Договору та додатків до нього, що далі іменується «Товар», а МХП зобов`язується прийняти товар і у визначений строк сплатити його.
Відповідно до п. 2.2 договору МХП проводить оплату поставленого товару здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок контрагента у два етами: 83 % суми протягом 5 банківських днів після поставки партії товару та після надання контрагентом МХП всіх оригіналів документів вказаних в додатку до договору, та 17 % суми протягом 5 банківських днів після надання зобов`язань з ПДВ, в електронній формі  дотриманням умови щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному чинним законодавством України.
23.01.2020 на виконання умов договору № 14467-07 позивачем здійснено поставку, а ТОВ «Катеринопільський елеватор» отримано товар, а саме, соняшник 2019 у кількості 20,16 т на суму 196643,7 грн, з яких ПДВ 32   773,95 грн, що підтверджується копією видаткової накладної від 23.01.2020 № 4. (Т 1 а.с. 55)
З метою здійснення зазначеної вище поставки позивачем укладено договір перевезення № 1/01 від 20.01.2020 року з ФОП ОСОБА_1 (Т 1, а.с. 271)
Виконання поставки підтверджується товаро-транспортними накладними від 23.01.2020 № 05, № 06, актом № 1 прийому-передачі виконаних робіт, платіжним дорученням № 14 щодо оплати послуг перевезення соняшника. (т 1 а.с. 222-225)
24.01.2020 ТОВ «Катеринопільський елеватор» здійснено перерахування грошових коштів на користь позивача, у загальному розмірі 214   666,44 грн, з яких 163869,75 грн (оплата за видатковою накладною № 4 від 23.01.2020 року за мінусом ПДВ) та 50796,69 грн (ПДВ згідно накладної № 2 від 20.01.2020, основну оплату по якій було здійснено 22.01.2020 в розмірі 253983,44 грн.), що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача в АТ «Райфайзен Банк Аваль» з 10 по 26 січня 2020 року. (Т. 1, а.с. 226-228)
На виконання п. 201.10 ст. 201 ПК України позивачем оформлено податкову накладну від 23.01.2020 № 4  на загальну суму 196643,70 грн, в т. ч. ПДВ – 32773,95   грн. (т. 1 а.с. 44)
06.02.2020 зазначена податкова накладна була направлена позивачем на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, проте реєстрацію податкової накладної зупинено, про що позивачу надіслано відповідну квитанцію, в якій підставою для зупинення зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 23.01.2020 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.» (т. 1 а.с. 45)
Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем надіслано на адресу відповідача повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.02.2020 № 1, прийняття якого підтверджується відповідною квитанцією від 12.02.2020. (т. 1, а.с. 47)
14.02.2020 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №   1455904/37320295, відповідно до якого відмовлено в реєстрації спірної податкової накладної в ЄРПН у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських  документів (інвентаризаційні описи), у тому числі розрахунків-фактури, інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахування наявності певних типових форм та галузевої специфіки накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. (т. 1 а.с. 51)
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Натомість, надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Суд вказав, що посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відтак дійшов висновку про протиправність такого рішення.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі – Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки реквізитів та відомостей, зазначених у податковій накладній, зокрема і відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України.
Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі – квитанція).
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі – комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року (далі – Порядок № 1165).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1165 у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).
Як вказувалось вище, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. У квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Критерії ризиковості здійснення операцій визначені у додатку 3 до Порядку № 1165, відповідно до пункту 1 якого таким критерієм є «відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі – платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС».
З огляду на викладене, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Отже, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Зі змісту квитанції про зупинення реєстрації складеної позивачем податкової накладної, контролюючий орган вказав, що господарська операція платника податків відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зупинення реєстрації податкової накладної за п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Натомість, надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі – комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача – платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 13 Порядку № 520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Судом встановлено, що позивачем після зупинення реєстрації спірної податкової накладної надані пояснення та копії первинних документів, які підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній, зокрема договір поставки, специфікація, видаткові накладні, накази про прийняття на роботу, акт-прийому-передачі, товарно-транспортні накладні, платіжне доручення та виписка з банківського рахунку.
Натомість, спірним рішенням відповідача-2 відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податків копій документів, проте в графі, де зазначений перелік первинних документів, не вказано, які саме документи не надані позивачем, хоча затверджена у додатку до Порядку № 520 форма рішення імперативно вимагає від податкового органу підкреслити у переліку документів ті, які не надані платником податків. Проте, такі дії податковим органом вчинені не були і конкретні документи, які не були надані, у відповідній графі рішення не підкреслені.
Як зазначалось вище, в апеляційній скарзі відповідач-2 зазначив, що спірне рішення прийнято у зв`язку з ненаданням позивачем видаткової накладної, банківської виписки та відсутності договору з покупцем, проте ці документи у позивача маються в наявності і надавались Комісії разом із відповідними поясненнями. (т. № 1 а.с. 48-49, 52-56, 226-228)
Таким чином, доводи відповідача-2 в апеляційній скарзі повністю спростовуються матеріалами справи. Інших доводів, у чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.
З огляду на вказане колегія суддів приходить до висновку, що позивачем підтверджено відповідними поясненнями та первинними документами інформацію, викладену в податковій накладній твід 23 січня 2020 року № 4, а тому рішення про відмову в її реєстрації є протиправним, як правильно вказав і суд першої інстанції.
Відповідно до пп. 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних – реєстр відомостей щодо   податкових накладних   та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами
При цьому, згідно з нормами п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21 серпня 2019 року перейшли повноваження ДФС України, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 23.01.2020 № 4.
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення прозову.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме витрат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу у цій справі в сумі 4000 грн, копію якого відповідно до положень КАС України надіслав відповідачу-2. 
Від відповідача-2 не надходило до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
15.10.2020 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання представника позивача в порядку ч. 7  ст. 139 КАС України  щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, пов`язану із розглядом справи у суді апеляційної інстанції та доказами направлення заяви на адресу відповідача.
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн позивачем до суду апеляційної інстанції  у сукупності були надані: детальний опис фактично наданих послуг Адвокатським бюро «Костянтина Потапова «Легіс Юніон» на виконання договору про надання професійної (правничої) допомоги від 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання професійної правничої допомоги, копія договору від 30.07.2020 № 3007/20-ПД, копія рахунку-фактури № 1 від 30.07.2020 на суму 4000 грн, копію платіжного доручення ФГ «Дарина Агро» № 180 від 03.08.2020 на суму 4000 грн, копію виписки від 04.08.2020 із банківського рахунку Адвокатського бюро «Костянтина Потапова «Легіс Юніон» за період з 03.08.2020 по 03.08.2020, копію акту здачі-прийняття послуг правничої допомоги від 30.07.2020 за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги на суму 4000 грн, ордер на надання правничої (правової) допомоги, детальний опис фактично наданих послуг Адвокатським бюро «Костянтина Потапова «Легіс Юніон» на виконання договору про надання професійної (правничої) допомоги від 15.10.2020, копію акту здачі-прийняття послуг правничої допомоги від 15.10.2020 року за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги на суму 2000 грн, копія рахунку-фактури № 2 від 05.10.2020 на суму 2000 грн, копію платіжного доручення ФГ «Дарина Агро» № 246 від 06.10.2020 року на суму 2000 грн, копію виписки від 06.10.2020 року із банківського рахунку Адвокатського бюро «Костянтина Потапова «Легіс Юніон» за період з 06.10.2020 по 06.10.2020.
Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.
30 липня 2020 року між позивачем та Адвокатським бюро «Костянтина Потапова «Легіс Юніон» укладено договір № 3007/20-ПД про надання професійної правничої допомоги, предметом якого передбачено складення, підписання та подання (направлення) до Третього апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 160/4563/20, представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях в апеляційному провадженні у справі № 160/4563/20, а також надання Клієнту іншої не зазначеної у даному Договорі правничої допомоги у межах справи № 160/4563/20.
Відповідно до пункту 4.1. Договору розмір оплати за надання правничої допомоги становить 4000 грн, обсяг якої визначено п. 1.2 Договору. Згідно з п. 4.3 в цілях розрахунків Сторони визначили, що вартість 1 години участі представника Клієнта у судовому засіданні або у заходах реалізації прав, пов`язаних із прибуттям до суду становить 2000 грн, вартість 1 години надання Виконавцем іншої правничої допомоги згідно з даним Договором становить 1000 грн.
Відповідно до акту здачі-прийняття послуг правничої допомоги від 30.07.2020 за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги, Клієнт прийняв наступні послуги:
- складення та підписання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 160/4563/20 на 13 аркушах. Витрачено 4 години, вартість роботи становить 4000 грн із розрахунку 1000 грн за 1 годину роботи.
Згідно з рахунком-фактурою № 1 від 30.07.2020 оплата гонорару за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги складає 4000 грн. 
Відповідно до платіжного доручення № 180 від 03.08.2020 ФГ «Дарина Агро» сплачено АБ Костянтина Потапова Легіс Юніон грошові кошти у розмірі  4000 грн.
Також, відповідно до акту здачі-прийняття послуг правничої допомоги від 15.10.2020 за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги, Клієнт прийняв наступні послуги:
- забезпечена участь представника Клієнта як позивача, діючого від імені останнього – адвоката Зубрева Віталія Олеговича в судовому засіданні 15.10.2020 у Третьому апеляційному адміністративному суді в межах справи № 160/4563/20 – 2000 грн із розрахунку 2000 грн за 1 годину.
Згідно з рахунком-фактурою № 2 від 05.10.2020 оплата гонорару за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги складає 2000 грн. 
Відповідно до платіжного доручення № 246 від 06.10.2020 ФГ «Дарина Агро» сплачено АБ Костянтина Потапова Легіс Юніон грошові кошти у розмірі  2000 грн.
Вказані документи містять необхідні реквізити, підписи та печатки сторін за Договором. Платіжне доручення відповідає вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Колегія суддів, проаналізувавши викладене, звертає увагу на таке.
Відповідно до наданого позивачем здачі-прийняття послуг правничої допомоги від 30.07.2020 за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги вартість такої послуги як складення та підписання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 160/4563/20 становить 4000 грн. Витрачено 4 години, із розрахунку 1000 грн за 1 годину роботи.
Між тим, поданий відзив на апеляційну скаргу за своїм змістом фактично тотожний змісту складеного представником позивача адміністративного позову.
Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
З огляду на викладене, ураховуючи те, що відзив на апеляційну скаргу фактично тотожний змісту сформованого представником позивача адміністративного позову, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 4000 грн є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг). 
У свою чергу, враховуючи той факт, що адвокатом все таки було проведено роботу з підготовки відзиву на апеляційну скаргу, який враховано судом при вирішенні справи, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу щодо підготовки відзиву, який підлягає відшкодуванню позивачу у співмірності до наданих послуг становить 1000 гривень.
Також, відповідно до здачі-прийняття послуг правничої допомоги від 15.10.2020 за Договором 30.07.2020 № 3007/20-ПД про надання правничої допомоги Клієнт прийняв таку послугу забезпечення участі представника Клієнта як позивача, діючого від імені останнього – адвоката Зубрева Віталія Олеговича в судовому засіданні 15.10.2020 у Третьому апеляційному адміністративному суді в межах справи № 160/4563/20 у розмірі 2000 грн із розрахунку 2000 грн за 1 годину.
Суд апеляційної інстанції враховує, що оскільки 15 жовтня 2020 року апеляційний розгляд справи № 160/4563/20 постановлено провести у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, тобто судове засідання фактично не відбулося, тому така послуга правової допомоги не підлягає врахуванню для умов їх компенсації. 
Отже, проаналізувавши наведені вище обставини у сукупності, враховуючи складність справи, фактично наданні адвокатом послуги та ціну позову, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що належний розмір правової допомоги, яка підлягає відшкодуванню позивачу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції становить 1000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України та до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Ураховуючи, що належний розмір правової допомоги, яка підлягає відшкодуванню позивачу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції становить 1000 гривень, отже, стягненню з відповідача-1 підлягають витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 500 грн  (1000:2) та з відповідача-2 – 500 грн  (1000:2), відповідно.
Оскільки за приписами ч. 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.
На підставі викладеного, керуючись ст.  242, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року  у справі № 160/4563/20 залишити без змін.
Стягнути на користь Фермерського господарства "ДАРИНА АГРО" (код ЄДРПОУ 37320295) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи № 160/4563/20 у суді апеляційної інстанції у розмірі 500 (п`ятсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393).
Стягнути на користь Фермерського господарства "ДАРИНА АГРО" (код ЄДРПОУ 37320295) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи № 160/4563/20 у суді апеляційної інстанції у розмірі 500 (п`ятсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 43145015).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 9 листопада 2020 року і касаційному оскарженню не підлягає.
   
Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                           суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                           суддя                                                            І.В. Юрко