ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року	Львів	Справа № 300/1313/20 пров. № А/857/13557/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року, головуючий суддя – Могила А.Б., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та скасування вимоги про сплату боргу,-

                                                    В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та скасування вимоги про сплату боргу від 12.03.2020 року №Ф-135098-55У.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області протиправно відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у внесенні зміни до його інтегрованої картки платника податків шляхом виключення операцій від 10.02.2020 року, 11.02.2019 року та 19.07.2019 року щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування та протиправно винесено вимогу про сплату боргу №Ф-135098-55 від 12.03.2020 року, а тому вказане рішення підлягає скасуванню, а заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску - до виключення з інтегрованої картки платника податків. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що частиною 4 статті 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” встановлено, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Таким чином, обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску у позивача відсутній,  оскільки він є особою з інвалідністю третьої групи та отримує пенсію по інвалідності. Крім того, договору з відповідачем про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування не укладав. Отже, слід зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої картки фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 операції від 10.02.2020 року, 11.02.2019 року та 19.07.2019 року щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування та скасувати вимогу про сплату боргу №Ф-135098-55 від 12.03.2020 року.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 43142559 вул. Незалежності,20, м. Івано-Франківськ) щодо відмови внести зміни до інтегрованої картки платника податків фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )  шляхом виключення операцій  від 10.02.2020 року, від 11.02.2019 року, від 19.07.2019 року щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування; зобов`язано Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 43142559 вул. Незалежності,20, м. Івано-Франківськ) внести зміни до інтегрованої картки платника податків фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )  шляхом виключення операцій  від 10.02.2020 року, від 11.02.2019 року, від 19.07.2019 року щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 43142559 вул. Незалежності,20, м. Івано-Франківськ) про сплату боргу №Ф-135098-55 від 12.03.2020 року.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у разі самостійного визначення платниками бази нарахування єдиного внеску, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем, що підтверджується копією виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на спрощеній системі оподаткування другої групи (а.с. 8 - 9).
Позивач 12.02.2020 року звернувся до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області із заявою про  внесення змін  до його інтегрованої картки платника податків шляхом виключення операцій від 10.02.2020 року, 11.02.2019 року та 19.07.2019 року щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування. Заяву позивач мотивував тим, що він має статус інваліда і отримує пенсію, а також відсутністю договору про добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування  (а.с. 12 - 15).
Листом від 26.02.2020 року № 620/10/09-19-55-33-24 контролюючим органом заяву позивача від 12.02.2020 року залишено без виконання, оскільки відсутні підстави для внесення змін до його інтегрованої картки платника податків з технологічним кодом 71040000 (а.с. 17 - 18).
Контролюючим органом відповідно до статті 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” сформовано вимогу про сплату боргу №Ф-135098-55 від 12.03.2020 року, згідно якої за позивачем рахується недоїмка по єдиному соціальному внеску в сумі 15 931,08 грн. (а.с. 66).
Вказана заборгованість виникла на підставі поданих позивачем контролюючому органу звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого внеску за 2018 та 2019 роки (а.с. 62 - 65)
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є особою з інвалідністю з травня 2018 року та з цієї дати звільнений від сплати за себе єдиного внеску,  вимога про сплату боргу №Ф-135098-55 від 12.03.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню, а відтак є необхідність внести зміни до інтегрованої картки платника податків позивача шляхом виключення операцій від 10.02.2020 року, від 11.02.2019 року, від 19.07.2019 року щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами і підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі – Закон №2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Відповідно до частини 4 вказаної статті особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Стаття 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає визначення поняття «пенсіонер» - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 1 ст. 26 даного Закону визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Частина 4 ст. 4 Закону №2464-VI кореспондується з п. 3.3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454, згідно з якою фізичні особи-підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається.
Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 3.5 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особи, які досягли 16-річного віку та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 2 - 14 частини першої статті 4 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також члени фермерського господарства, особистого селянського господарства - на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, і пенсійне страхування та уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, формують та подають самі за себе звіт протягом 30 календарних днів після закінчення строків дії договору.
Відтак, добровільна участь особи, яка виявили бажання бути платниками єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі №806/2196/16.
В матеріалах справи відсутній договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що дії ГУ ДПС в Івано-Франківській області щодо нарахування позивачу єдиного соціального внеску є неправомірними, а для відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача слід також зобов`язати відповідача внести коригування до особового рахунку позивача, виключивши з особового рахунку такого платника недоїмку зі сплати такого єдиного внеску. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі №300/1313/20 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 14.12.2020 року.