ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 грудня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/1358/20
провадження № 22-ц/4809/1349/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,
за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,
учасники справи:
позивач – орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького в інтересах дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,
третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року у складі судді Мохонько В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У березні 2020 року орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького звернувся до суду з позовом з приводу ухилення матері - ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов?язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилається на те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про батька дітей записані відповідне до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Діти знаходяться на обліку управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького з 19.07.2017, як такі що перебувають у складних життєвих   обставинах, внаслідок ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. 
       Відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , але фактично проживає по АДРЕСА_2 . 
       Відповідно до актів обстеження умов проживання, складених спеціалістами Управління, за місцем фактичного проживання відповідача відсутні належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. 
       Працівниками Управління та Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з відповідачем проводилась кропітка індивідуально-профілактична робота. Відповідачу неодноразово роз`яснювались батьківські права, обов`язки та відповідальність, яка передбачена за ухилення від утримання та виховання дітей. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків. 
       Працівниками Управління спільно з представниками Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Кропивницького міського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького»  21.02.2020   здійснено виїзд   за   місцем проживання відповідача по АДРЕСА_2 . Діти перебували у занедбаному стані, з ознаками хвороби, голодні. В помешканні на підлозі розкидані речі та ганчір`я, кімнати захаращені сміттям, відчувався сморід. Продукти харчування відсутні. Зазначене засвідчувало існування безпосередньої небезпеки для дітей. За результатами відвідування складено акти проведення оцінки рівня безпеки дітей. Згідно з висновком рівня безпеки встановлено рівень «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дітей у матері. 
       Діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були невідкладно направлені до комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» для обстеження стану їх здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах. Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького прийнято рішення від 21.02.2020 р. № 87 «Про негайне відібрання дітей». 
       Вважає, що зазначені факти вказують на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що згідно зі статтями 164, 170 Сімейного кодексу України є причиною для відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
       Просить відібрати дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у матері без позбавлення батьківських прав та передати їх на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького; стягнути з ОСОБА_3 аліментів у розмірі однієї третини заробітку (доходу) на утримання дітейОленита ОСОБА_6 , на користь тих осіб або установ, яким будуть передані діти, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), до повноліття дитини ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , але менше, ніж50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача судові витрати.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року позов залишено без задоволення.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що орган опіки та піклування не надав доказів на підтвердження того, що відповідач як матір дітей ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Також відсутні відомості на підтвердження будь-яких дій з боку матері, які свідчать про загрозу життю чи здоров`ю дітей.  Крім того, відібрання дітей у матері при встановлених обставинах не відповідає їх інтересам.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлений позов.
Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що призвело до неправильного вирішення справи, безпідставно не прийнято до уваги постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2020 (справа № 405/2420/20), яка набрала законної сили, згідно з якою відповідачку визнано винною за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей. 
Позивач звертає увагу суду, що ним було надано акти обстеження умов проживання малолітніх дітей від 02.05.2018, 07.08.2018, 28.11.2019, 21.02.2020. Згідно з вказаними актами відповідачем систематично не створюються належні умови для проживання та розвитку дітей, під час відвідування родини 21.02.2020 малолітні діти були голодні, продукти харчування відсутні, діти потребували лікування.
Також вказує, що судом першої інстанції не враховано акти проведення оцінки рівня безпеки дітей від 21.02.2020 складені представниками управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького». Згідно з висновком рівня безпеки встановлено рівень «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дітей у матері.
В свою чергу органом опіки та піклування під час розгляду справи судом, було долучено до матеріалів справи акти обстеження умов проживання від 22.05.2020 та 23.06.2020, які підтверджують факт відсутності належних умов для проживання та повернення дітей в сім`ю.
За час розгляду справи судом відповідач не вжила жодних заходів, спрямованих на покращення матеріального становища необхідного для належного забезпечення дітей, а саме: не працевлаштувалась, не створила належних умов за місцем проживання.
Відповідачу було роз`яснено право на співпрацю із патронатним вихователем для вжиття заходів спрямованих на подолання складних життєвих обставин та повернення дітей в свою сім`ю, однак вона не скористалась такою можливістю та не звернулась ні до патронатного вихователя, ні до Управління.
Відповідач свідомо не бажає співпрацювати із соціальними службами у подоланні складних життєвих обставин та вирішенні питань щодо влаштування дітей до дошкільного навчального закладу, обстеження та лікування дітей. На превентивні заходи впливу, які тривають з 2017 року і по теперішній час не реагує, що підтверджує винну поведінку та свідоме нехтування батьківськими обов`язками.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзиви на апеляційну скаргу не надходили, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00025701794 від 21 лютого 2020 року та №00025702002 від 21 лютого 2020 року, відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
       Директором Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 18 червня 2018 року за вих.№517/01-06 повідомлено, що фахівцями їх Центру було здійснено відвідування сім`ї ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Під час відвідування було встановлено, що в родині ОСОБА_3 виховується двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , 2018 року народження та ОСОБА_2 , 2014 року народження. У будинку брудно, санітарно-гігієнічних норм недотримано, повністю відсутні комунікації, а саме: газо- та електропостачання. Старша донька дошкільний навчальний заклад не відвідує, зі слів матері: причина невідвідування дитячого закладу - відсутність місць. Відсутні відповідні умови для повноцінного розвитку обох дітей. Батьківський потенціал на низькому рівні. ОСОБА_3 повідомила, що на час відсутності комунікацій, родина проживатиме в близьких родичів в сільській місцевості, адресу не повідомила. Сім`ю проінформовано про спектр соціальних послуг, які надаються спеціалістами КМЦСССДМ. Громадянці ОСОБА_3 було запропоновано соціальний супровід, але мама від супроводу відмовилася. Родину взято на облік для надання інформаційно-консультативних послуг та періодичного здійснення соціального відвідування.
07 серпня 2018 року спеціалістами служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького Горіним І.М., ОСОБА_9 на підставі перебування дітей ОСОБА_10 на обліку з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено акт. Для виховання та розвитку дітей створені такі умови: для дітей є ліжка, одяг, памперси, але ліжко не придбано, речі розкидані. Під час відвідування з матір`ю ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків та створення умов для проживання дітей.
Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_10 від 28.11.2019 вбачається, що спеціалістами служби у справах дітей управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького   Селівановим М.С., начальником відділу Управління Переведенцевою О.В. на підставі перебування дітей ОСОБА_10 на обліку з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до обстеження умов проживання встановлено, що куточок для дітей потребує упорядкування, речі та одяг розкидані.
21 лютого 2020 року працівниками управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, інспектором Кропивницького ВП ГУ НП в області, дільничним педіатром на підставі перебування дітей ОСОБА_10 на обліку з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено акт. Умови проживання: частково комунальні зручності, в будинку дуже брудно, кімнати захаращені сміттям, меблі брудні, речі розкидані по підлозі, продукти харчування.
Крім того, згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 висновком є «дуже небезпечно».
Рішенням виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 21 лютого 2020 року №87 «Про негайне відібрання дітей» на підставі клопотання начальника управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького Тимоховської Т.М. про негайне відібрання малолітніх дітей від матері, вирішено відібрати малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від матері ОСОБА_3 .
Діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спеціалістом Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького направлено до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» для медичного обстеження (лікування) відповідно до акту оцінки рівня безпеки дітей, вилучення із негативного оточення та потреби обстеження для подальшого влаштування в сім`ю патронатноговихователя.
28 лютого 2020 року Кропивницьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді повідомлено, що на обліку їх Центру перебуває одинока мати ОСОБА_3 , яка перебуває в складних життєвих обставинах, а саме неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, зловживання алкогольними напоями. Дана громадянка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Мати виховує двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Сім`я перебуває на обліку Центру з 14.05.2018 з причини безвідповідального батьківства, низького рівня побутових навичок, способу життя, який заважав в повній мірі виконувати батьківські обов`язки. Неодноразово Центром здійснювалося відвідування сім`ї та обстеження умов проживання, про що було складено відповідні документи. З матір`ю систематично проводилися бесіди з метою подолання безвідповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, підвищення рівня виховного потенціалу, консультації щодо вирішення побутових проблем, пошуку шляхів заробітку та зміни способу життя, було проініційовано влаштування дітей в дитячий садок, на що мати не відреагувала. Матері було запропоновано взяття під соціальний супровід, але вона відмовилась, мотивуючи тим, що здатна самостійно вирішувати власні проблеми.
В подальшому, рішенням виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 10 березня 2020 року № 133 «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя» влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_3 , малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 терміном на три місяці з можливістю продовження терміну перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя до шести місяців.
Згідно   наданого висновку №1923/49-0524 від 06.04.2020 орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26.02.2020, вважає за доцільне відібрання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав.
Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2020 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Допитана малолітня ОСОБА_2 , яка в силу свого розвитку на час розгляду справи, незважаючи на свій шестирічний вік, не змогла висловити свою думку щодо виховання та місця її проживання.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідач ОСОБА_3 , яка була належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, третьої особи, які підтримали доводи скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності поведінки відповідача щодо невиконання обов`язків по вихованню дітей.
Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усiх дiях щодо дiтей, незалежно вiд того, здiйснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соцiального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага придiляється якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини.
В силу ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Виходячи з аналізу вказаних правових норм, для розлучення малолітньої дитини з матір`ю мають бути встановлені виняткові обставини, які визначені у ч. 2 ст. 161 СК України.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства`кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно достатті 150 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно до статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У статті 170 СК України передбачені такі правила відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав:
1. Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
2. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.
У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини відматері, батька без позбавлення їх батьківських прав.З таким позовом до суду має право звернутися прокурор.
3. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
4. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
5. Положення частин першої - третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає.
У пунктах 2-5 ч. 1 ст. 164 СК Українипередбачені наступні підстави відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами
Рішенням виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 10 березня 2020 року № 133 «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя» влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_3 , малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 терміном на три місяці з можливістю продовження терміну перебування дітей в сім`ї патронатного вихователя до шести місяців.
Згідно висновку від 06.04.2020, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини вважає за доцільне відібрання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав.
Згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2020 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Слід зазначити, що згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2012 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3 вже була позбавлена батьківських прав щодо іншої дитини ОСОБА_13 , 2009 року народження.
Також, особу ОСОБА_3 , відповідним чином, характеризує те, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2010 року, який набрав законної сили, вона була засуджена до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців.
       Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
       Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.09.2019 року по справі №464/7647/17.
       Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, колегія приходить до висновку, що залишення малолітніх дітей з матір`юза встановлених обставин є небезпечним для їх здоров`я і морального виховання, що згідно ст.ст. 170, 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав.
       Колегія вважає, такий спосіб захисту прав дитини найбільше відповідає інтересам дітей і його слід здійснити без визначення конкретного терміну. Такий спосіб надасть можливість збереження сімейних стосунків між матір`ю та дітьми, та не позбавить відповідача права в подальшому ставити питання про повернення дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню.
Вирішуючи питання про відібрання дитини у відповідача, суд виходить з положень ч. 1 ст. 170 СК України, аналізу п.18 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, згідно яких у разі відібрання дитини, дитина передається органам опіки та піклування, якщо цього потребують її інтереси, при цьому суд не повинен визначати конкретний заклад, куди передавати дитину.
Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина четверта статі 170 СК України).
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, враховуючи, що діти перебувають у відповідному закладі Органу опіки та піклування,з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь тих осіб або установ, яким будуть передані діти, починаючи з 02 березня 2020 року і до повноліття дитини ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а далі, якщо ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину,  за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття і до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про повне задоволення позовуоргану опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького.
Також, згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 3153 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького задовольнити.
       Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2020 року скасувати. Постановити нове рішення. Позов  органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького задовольнити.
Відібрати дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_3 та покласти здійснення опіки над дітьми органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького.
       Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 аліменти у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь тих осіб або установ, яким будуть передані діти, починаючи з 02 березня 2020 року і до повноліття дитини ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 , а далі, якщо ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття і до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 3153 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 17 грудня 2020 року.

Головуючий суддя                                  А.М. Головань
Судді                  О.Л. Карпенко
                                                                                С.І. Мурашко