СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2020 р.                                                               Справа № 922/1471/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Тихий П.В., суддя  Хачатрян В.С.,
за участю секретаря судового засідання – Беккер Т.М.
за участю представників сторін:
від позивача –  не з`явилися; 
від відповідача – адвокат Яно С.С, доручення б/н від 02.11.2020;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост", м. Харків (вх. №2448 Х/1)
на рішення Господарського суду Харківської області від 17.08.2020 (повний текст складено 27.08.2020), ухвалене у складі судді Шарко Л.В. 
у справі №922/1471/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голді Груп",                            м. Кременчук, Полтавська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост",                м. Харків
про стягнення 440 498,36 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.08.2020 у справі №922/1471/20 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю БК "БК "Форт-Пост" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голді Груп" заборгованість в сумі 297 366,30 грн; штраф в сумі 29736,63 грн; пеню в сумі 28 967,03 грн; 3% річних в сумі 4 245,27 грн; інфляційні збитки в сумі 4 252,75 грн; судовий збір в сумі 5468,3 грн. В частині стягнення пені в сумі 50132,06 грн та в частині стягнення 3% річних в сумі 25 798,32 грн відмовлено.
Не погодившись з рішенням ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.08.2020 у справі №922/1471/20 та ухвалити нове про залишення позовних вимог без задоволення.
Відповідач вважає, що судом першої інстанції незаконно закрито підготовче провадження та не задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженим на території України карантином, внаслідок чого було обмежено права відповідача та позбавлено його додаткових соціальних та економічних гарантій. 
Разом з тим відповідач не заперечує проти факту укладення договору поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019 з ТОВ "Голді Буд", заборгованість за вказаним договором в частині основного боргу відповідач також не заперечує. 
Втім відповідач вважає, що у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача виконання відповідних зобов`язань за вказаним договором у судовому порядку, а також нараховувати будь-які пеню, штрафи, компенсації та інші платежі, що пов`язані з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що виникли незалежно від волі сторін. Такою обставиною відповідач вважає введення на всій території України з березня 2020 року і по теперішній час карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби. 
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020 у справі № 922/1471/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Шутенко І.А., суддя Хачатрян В.С., суддя                Тихий П.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" на рішення Господарського суду Харківської області від 17.08.2020 у справі №922/1471/20. Встановлено позивачу строк до 27.10.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.  Призначено справу до розгляду на 10.11.2020 об 11:00 годині.
26.10.2020 до апеляційного суду від ТОВ "Голді Груп" надійшов відзив, в якому позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. На думку позивача судом першої інстанції не було порушено прав відповідача, оскільки останній мав право надати до суду відзив на позовну заяву, але останнє не було ним реалізоване. Зазначає, що апелянтом належними доказами не підтверджено настання форс-мажорних обставин при виконанні умов договору поставки №ПРХ23.09.2019.1 ВІД 23.09.2019. 
10.11.2020 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник відповідача (апелянта), який наполягав на доводах апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, рішення господарського суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Разом з тим, відповідач заявив клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення від 29.10.2020, за яким відповідачем здійснено оплату за основним зобов`язанням.
Представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи всі сторони були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.
Дослідивши клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи платіжного доручення від 29.10.2020 про сплату основного боргу за договором поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019 колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тобто, за загальним правилом, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в матеріалах справи і поданими суду першої інстанції доказами.
Надаючи до суду апеляційної інстанції нові докази скаржником не обґрунтовано, які причини завадили заявнику надати їх до суду першої інстанції.
З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що зазначене платіжне доручення до господарського суду першої інстанції ТОВ "БК "Форт-Пост" не надавалося, не було предметом розгляду  суду першої інстанції і, відповідно, йому не була надана оцінка судом в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. 
Як зазначив у судовому засіданні відповідач, сплата заборгованості за основним зобов`язанням була здійснена відповідачем 29.10.2020, тобто після ухвалення судового рішення у справі №922/1471/20, а також після відкриття апеляційного провадження у даній справі.
Колегія суддів зазначає, що сплата відповідачем основної заборгованості за договором поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.19 після ухвалення судового рішення у справі щодо її стягнення не може бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції, а також слугувати підставою для скасування судового рішення. Зазначений документ може розглядатися як доказ виконання судового рішення та відповідач має право пред`явити зазначений доказ на стадії виконання судового рішення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає надане відповідачем платіжне доручення від 29.10.2020 і здійснює перегляд рішення місцевого господарського суду від 17.08.2020 за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
23 вересня 2019 між ТОВ “Голді Буд” (надалі - Позивач/Продавець) (змінено назву на ТОВ “Голді Груп”) та ТОВ "БК “Форт -Пост” (надалі - Відповідач/Покупець) було укладено договір поставки №ПРХ 23.09.2019.1, відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, визначеному цим Договором Товар.
Покупець здійснює оплату протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати відвантаження Товару. Однак оплата в будь-якому випадку проводиться не пізніше останнього дня місяця. Датою відвантаження Товару вважається дата на видатковій накладній (п. 2.3 Договору).
Пунктом 3.1. Договору передбачено, що продавець зобов`язується відвантажити, а Покупець прийняти Товар в терміни, що узгоджені у видаткових накладних та/або специфікаціях до цього Договору. 
Дата поставки Товару зазначається у видаткових накладних на Товар (п. 4.2. Договору).
Відповідно до п. 4.4. Договору зобов`язання Продавця з поставки Товару вважається виконаним з моменту підписання Покупцем видаткової накладної Продавця на такий Товар.
У випадку невиконання зобов`язань з оплати поставленого Товару в строк, що перевищує 30 (тридцять) календарних днів з дати поставки Товару (підписання видаткової накладної), Покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми (п. 7.1. Договору).
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату вартості поставленого товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,2% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. 
Відповідно до п. 9.1. Договору, він набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.
На виконання умов договору позивач здійснив передачу товару відповідачу, що підтверджується видатковою накладною №Х-1510/4 від 15.10.2019 на суму 297366,30 грн, яка містить підписи обох сторін, довіреністю №357 від 15.10.2019, якою відповідачем уповноважено начальника відділу мтз Луценко І.В. на отримання товару, товарно-транспортною накладною №Х-1510/1 від 15.10.2019.
На підставі здійсненої поставки позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №1338 від 15.10.2019 на суму 297366,30 грн, який містить посилання на договір поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019.
Як зазначає позивач, відповідач не виконав свого обов`язку щодо оплати вартості поставленого товару у встановлений умовами договору строк (до 31.10.2019), внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 297366,30 грн.
Позивач 25.02.2020 направив на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість, яку отримано відповідачем 28.02.20 за вх. №18, що підтверджується вхідним штампом на претензії (т. 1 а.с. 16).
Крім того, між сторонами підписано та скріплено печатками товариств акт звірки взаєморозрахунків станом на період 01.09.2019 – 19.12.2019, з якого вбачається заборгованість ТОВ "БК "Форт-Пост" перед ТОВ "Голді Груп" (попередня назва ТОВ "Голді Буд") за договором №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019 на суму 297366,30 грн. 
В позовній заяві позивач зазначив про те, що відповіді на претензію від відповідача не надходило, заборгованість відповідачем за договором поставки не сплачено, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.
Під час розгляду справи судом першої інстанції позивач звернувся з уточненою позовною заявою, в якій зменшив суми пені з урахуванням положень ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", ЗУ "Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19". 
В даній заяві позивач здійснив перерахунок суми пені та здійснив розрахунок за період прострочення з 31.10.2019 по 11.03.2020, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідача пеню в сумі 79 099,09 грн.
Як зазначалося, рішенням Господарського суду Харківської області від 17.08.2020 у справі №922/1471/20 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голді Груп" заборгованість в сумі 297 366,30 грн; штраф в сумі 29736,63 грн; пеню в сумі 28 967,03 грн; 3% річних в сумі 4 245,27 грн; інфляційні збитки в сумі 4 252,75 грн; судовий збір в сумі 5468,3 грн. В частині стягнення пені в сумі 50132,06 грн та в частині стягнення 3% річних в сумі 25 798,32 грн відмовлено.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019, згідно видаткової накладної № X-1510/4 від 15.10.2019, на підставі Довіреності № 357 від 15.10.2019 Позивач передав у власність Відповідача металопродукцію на суму 297 366,30 грн. Поставлений товар мав бути оплачений в строк до 31.10.2019. Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 297 366,30 грн заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 297 366,30 грн.
Здійснивши перевірку розрахунку пені, наданого позивачем, судом встановлено, що він не відповідає положенням чинного законодавства, а розмір пені, передбачений п. 7.2. Договору в розмірі 0,2% від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення, перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, враховуючи викладене суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача пені частково, а саме в сумі 28 967,03 грн, а в частині стягнення пені в сумі 50132,06 грн відмовити.
Розглянувши вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої супи, передбаченого п. 7.1 Договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість зазначеної вимоги та стягнення з відповідача 29 736,3 грн - штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості.
Судом здійснено перерахунок нарахованих позивачем 3% річних та встановлено, що заявлена до стягнення сума 3% річних підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 4245,27 грн, оскільки розрахунок здійснено позивачем не правильно; в частині стягнення 3% річних в сумі 25798,32 грн слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.
Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.
За змістом ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно приписів ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.  У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Факт поставки позивачем відповідачу товару на суму 297 366,30 грн підтверджується видатковою накладною №Х-1510/4 від 15.10.2019, товарно-транспортною накладною №Х-1510/1 від 15.10.2019.
Зазначені документи містять всі обов`язкові реквізити, передбачені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, посилання на договір №ПРХ23.09.2019.1 від 23.09.2019, дату складання, найменування, кількість, вартість товару, підписані представниками сторін без будь-яких зауважень.
Повноваження представника відповідача Луценко І.В. на отримання поставленого позивачем товару підтверджується довіреністю №357 від 15.10.2019.
Крім того, до матеріалів справи долучено копію акту звірки взаємних розрахунків станом 19.12.2019, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств. 
Отже, вартість отриманого відповідачем товару складає 297   366,30 грн.
Як вбачається з умов договору, покупець здійснює оплату протягом 14 днів з дати відвантаження товару (п. 2.3 Договору).
Однак в матеріалах справи відсутні докази оплати заборгованості за поставлений товар на суму 297   366,30 грн.
Враховуючи непогашення відповідачем суми основного боргу, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність  підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 297366,30 грн.
Щодо зауважень скаржника, що договір поставки №ПРХ23.09.2019.1 від 23.09.2019 був підписаний відповідачем з ТОВ "Голді Буд", а позивачем по справі є  ТОВ "Голді Груп", колегія суддів зазначає наступне.
Договір поставки №ПРХ23.09.2019.1 від 23.09.2019 укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Форт Пост" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голді Буд" в особі директора Чабро Анатолія Володимировича, код ЄДРПОУ 44171986.
Позивачем по страві є Товариство з обмеженою відповідальністю "Голді Груп", директор Чабро Анатолій Володимирович, код ЄДРПОУ 44171986.
Тобто підприємством було змінено назву юридичної особи, що жодним чином не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення за договором поставки. 
Також, позивач в позові просив суд стягнути з відповідача за період з 31.10.2019 по 21.04.2019 - 30043,59 грн 3% річних та 4252,75 грн інфляційної складової. 
Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості 297366,30 грн за період з 31.10.2019 по 21.04.2019 за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН  судом апеляційної інстанції встановлено, що вони є арифметично правильними. А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних в сумі 4252,75 грн, та часткового задоволення вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 4245,27 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені за період з 31.10.2019 по 11.03.2020 у розмірі 79099,09 грн та штрафу у розмірі 29736,63 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до п. 7.2. Договору за несвоєчасну оплату вартості поставленого товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,2% від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення.
Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на суму заборгованості 297366,30 грн за період з 31.10.2019 по 11.03.2019 за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН  судом апеляційної інстанції встановлено, що він є арифметично правильним, та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача пені частково в сумі 28 967,03 грн в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.
Пунктом 7.1. Договору сторони передбачили, що у випадку невиконання зобов`язань з оплати поставленого товару в строк, що перевищує 30 (тридцять) календарних днів з дати поставки товару (підписання видаткової накладної), покупець сплачує продавцю  штраф к розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми.  
Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення покупцем умов договору щодо термінів оплати поставленого товару, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для нарахування з відповідача передбаченої пунктом 7.2 договору неустойки, зокрема штрафу у розмірі узгодженому сторонами - 10% від простроченої заборгованості, а саме  29 736,3 грн.
Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідач не спростовує і не заперечує проти жодної обставини по суті спору, не спростовує ані наявність у нього заборгованості перед позивачем за договором поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019, ані її розмір – 297366,30 грн, апелянт не заперечує проти вірності здійснених судом першої інстанції розрахунків штрафу, пені, 3% річних та інфляційних.
Разом з тим, скаржник вважає, що у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача виконання зобов`язань за вказаним договором у судовому порядку, а також нараховувати будь-які штрафи, пеню, компенсації та інші платежі, що пов`язані із несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що виникли незалежно від волі сторін.
На рахунок вказаного колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Частиною 3 статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" передбачено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.
Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Отже, зазначені норми стосуються виключно відповідальності сторін, а саме штрафних санкцій, та не звільняють їх від необхідності виконання своїх обов`язків за договором, зокрема щодо оплати за поставлений товар.
Умовами договору поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019 передбачено, що при виникненні обставин непереборної сили та інших незалежних від сторін за договором обставин, далі за текстом "Форс-мажорних обставин", що виникли незалежно від волі сторін протягом строку дії цього договору та перешкоджали повному або частковому його виконанню, сторони звільняються від відповідальності за договором. Для посилання на вказані вище обставини сторони зобов`язані підтвердити їх довідкою, що засвідчує Форс-мажорні обставини, виданою Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами або іншим компетентним органом (п.6 Договору). 
У випадку виникнення (зупинення) обставин непереборної сили, сторона, яка знаходиться під їх дією, зобов`язана повідомити про це іншу сторону протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виникнення (зупинення) таких обставин. В іншому випадку така сторона втрачає право посилатися на такі обставини як на підставу для звільнення від відповідальності (п. 6.2 Договору).
Як вбачається з вищевикладеного, з метою звільнення сторін від відповідальності за неналежне виконання умов договору №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019  у випадку настання форс-мажорних обставин необхідними є наступні умови: 1) обставини є надзвичайними та невідворотними та такими, що виникли незалежно від волі сторін; 2) вони об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору; 3)наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами (запровадженим карантином) та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором; 4) сторона повідомила про настання таких обставин свого контрагента протягом трьох календарних днів; 5) зазначені обставини повинні бути підтверджені довідкою, що засвідчує форс-мажорні обставини, виданою Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами або іншим компетентним органом.
Як встановлено судом, скаржник вважає, що введення на території України карантину є обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною), у зв`язку з настанням якої він має право не виконувати свої зобов`язання за договором поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 “Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19” відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України запроваджено карантин.
В подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував дію введеного карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 “Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 “Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2”.
Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару відповідачу за договором №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019  була здійснена 15.10.2019, зобов`язання щодо оплати за який відповідач повинен був виконати до 30.10.2019, тобто до запровадження карантину на території України.
При цьому апелянт не зазначає, яким чином карантин, запроваджений на території України після того, як відповідач вже прострочив виконання свого зобов`язання з оплати отриманого товару, перешкоджає останньому виконати умови договору щодо сплати за придбаний ним товар.
Також в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ТОВ "БК "Форт Пост" позивача про настання у відповідача обставин непереборної сили, внаслідок чого останній не має можливості виконати зобов`язання з оплати отриманого ним товару, а також відповідачем не надано сертифікату торгово-промислової палати, який би засвідчував настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання відповідачем умов договору поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019, як це передбачено умовами договору.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивач також здійснює свою господарську діяльність на території України в умовах запровадженого карантину, тобто зазнає тих же негативних наслідків та обмежень, пов`язаних з його впровадженням, як і відповідач.
Саме по собі запровадження карантину на території України не зупиняє здійснення господарської діяльності, не обмежує можливості на здійснення фінансових операцій. 
Обов`язок доказування, що запровадження карантину та пов`язаних з ним заходів впливають та об`єктивно унеможливлюють виконання умов договору щодо здійснення оплати за поставлений товар, покладається виключно на відповідача. 
Саме лише посилання на запровадження карантину без підтвердження відповідними доказами обставин, що саме його впровадження стало причиною неможливості виконання покупцем умов договору, не може вважатися підставою для звільнення відповідача від відповідальності за договором. 
При цьому, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач не зазначав про існування будь-яких форс-мажорних обставин, які заважили йому належним чином виконати умови договору щодо оплати за поставлений товар.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на настання форс-мажорних обставин під час виконання умов договору поставки №ПРХ 23.09.2019.1 від 23.09.2019, а саме на запровадження карантину, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, яким чином зазначені обставини унеможливили виконання покупцем обов`язку щодо своєчасної оплати за поставлений товар, та не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. 
Доводом апеляційної скарги також є припущення, на думку апелянта, порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не задоволення судом першої інстанції клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженим на території України карантином, закриття підготовчого провадження та ухвалення рішення по суті позовних вимог. Зазначені дії суду першої інстанції, як стверджує скаржник, порушили його право на подання відзиву, а також призвели до  позбавлення його додаткових соціальних та економічних гарантій.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1471/20. Підготовче засідання призначено на 10.06.2020 о 10:00. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання: відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 165 ГПК України.  Крім того, судом першої інстанції повідомлено учасникам процесу про те, що 02.04.20 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)". У зв`язку з чим суд продовжив строк подання відзиву на строк дії карантину. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь позивача на відзив із урахуванням вимог ст. 167 ГПК України у 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ТОВ "БК "Форт-Пост" отримало ухвалу про відкриття провадження у справі 21.05.2020.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відзив на позовну заяву не надав, у судове засідання 10.06.2020 представник відповідач не з`явився. 
Разом з тим, 09.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання з посиланням на впровадження карантину.
Протокольною ухвалою від 10.06.2020 задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче засідання на 23.06.2020 об 11:30 год, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України.
22.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з введенням карантину та надання відповідачу реалізувати своє право на подання відзиву на позовну заяву протягом строку дії карантину.
Ухвалою суду від 23.06.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження по справі №922/1471/20. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на    03.07.2020 о 12:30 год.
Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання суд першої інстанції зазначив, що обізнаність відповідача про дати та час підготовчих засідань та факт подання ним двох клопотань про їх відкладання вказує на наявність можливості письмово висловити свою позицію відносно предмету спору, невикористання якої є суб`єктивним правом відповідача, яке не може перешкоджати встановленню правової визначеності відносно розглядуваного питання. 
Разом з тим зазначив, що запровадженні карантинні заходи, на які посилається відповідач у клопотанні, не передбачають обмеження гарантованої ст.33 Конституції України свободи пересування, зокрема - в межах м. Харкова (місцезнаходження Відповідача та Господарського суду Харківської області), зважаючи на що не вбачається будь-якого обґрунтування існування об`єктивних перешкод   в участі у засіданні, явку в яке не було визнано обов`язковою. Більш того, подання через канцелярію суду (а не через поштову чи кур`єрську службу) клопотань про відкладання підготовчого засідання відповідачем, які підписані директором ТОВ "БК "Форт-Пост", зумовлює висновок про безпідставність використання ситуації довкола запроваджених карантинних заходів як приводу для затягування розгляду справи. 
02.07.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання після закінчення карантину. Також, відповідач зазначав про несправедливе та незаконне позбавлення його права повною мірою реалізувати свої права, передбачені ст. 42 ГПК України, у тому числі подати відзив протягом строку дії карантину.
Посилався на обставини перебування єдиного штатного юриста товариства у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку з введенням карантину. 
До клопотання додано копію наказу від 03.04.2020 №10/3-10, відповідно до якого провідному юристу Яно С.С. надано відпустку без збереження заробітної плати у у зв`язку з введенням карантину з метою запобігання поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на території України на період з 04.04.2020 до закінчення карантину. 
Ухвалою суду першої інстанції від 03.07.2020 частково задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, продовжено строк розгляду справи по суті на строк дії карантину. Оголошено перерву в судовому засіданні до 17.08.2020  об 11:30 год. Вдруге повідомлено відповідачу про те, що судом продовжено строк на подання відзиву на позовну заяву на строк дії карантину. Запропоновано скористатися сторонам своїми процесуальними правами щодо подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, а також усіма процесуальними правами, які надані ГПК України
Крім того судом зазначено, що пунктом 11 вищевказаного закону в Господарський процесуальний кодекс України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) внесено зміни, зокрема: розділ Х "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)". Ухвалою суду про відкриття провадження по справі 18.05.2020, на виконання вимог закону, судом продовжено відповідачу строк подання відзиву на строк дії карантину. Таким чином, з метою надання відповідачу часу скористатись своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, суд оголосив в судовому засіданні перерву.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач так і не скористався своїм правом на подання відзиву, а також не направив свого представника для участі у судовому засіданні 17.08.2020, як і в усі попередні судові засідання.  
Проте, 12.08.2020 від відповідача знову (вчетверте) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті.
У судовому засіданні суду першої інстанції 17.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та ухвалено судове рішення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи господарський суд першої інстанції зазначив, що на виконання вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", суд ухвалою від 03.07.2020 строк розгляду справи по суті на строк дії карантину.
У відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (18 червня 2020 року, № 731-IX) "з метою удосконалення норм Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), Верховна Рада України постановила: 
I. Внести зміни до таких законодавчих актів України: (зокрема)
1. Пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викласти в такій редакції:
"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".
II. Прикінцеві та перехідні положення
1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
2. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом."
Даний закон набрав чинності 17.07.2020 у зв`язку з чим, у строк до 06.08.2020 (включно) учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Відповідачем, у строки, встановлені вищевказаним законом, не подано заяву про продовження строку розгляду справи по суті.
Так, при розгляді зазначених доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі статтею 2 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, критерій розумності процесуального строку полягає у тому, що строк має бути об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. 
Аналіз практики Європейського суду з прав людини дає підстави дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. 
А у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. При цьому, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учасником якої є Україна, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух.
Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Згідно зі ст. 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 183 ГПК України передбачено суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках:
1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу;
2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача;
3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
За приписами статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
А у частині 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Згідно з положеннями частини 8 статті 165 цього Кодексу, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Частиною 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (як можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Разом з тим, 02.04.2020 набрав чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (№ 540-IX від 30.03.2020), яким передбачено продовження певних процесуальних строків на строк дії карантину. 
Так, на виконання зазначеного закону суд першої інстанції відкриваючи провадження  у справі ухвалою  від 18.05.2020 зазначив, що строк подання відзиву продовжено на строк дії карантину, а ухвалою від 03.07.2020 продовжено строк розгляду справи по суті та повторно повідомлено відповідача про те, що судом продовжено строк подання відзиву на строк дії карантину.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", він не передбачає продовження строку підготовчого провадження.
Разом з тим, врахувавши обставини введення на території України дії карантину, господарським судом першої інстанції було задоволено клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання (протокольна ухвала від 10.06.2020), а також частково задоволено клопотання ТОВ "БК "Форт-Пост" про відкладення розгляду справи по суті (ухвала від 03.07.2020). 
В подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №  731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020, внесені зміни до пункту 4  розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, яким зокрема передбачено, що процесуальні строки які були продовжені відповідно до 4  розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції  Закону України від 30.03.2020 №  540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Враховуючи викладене, строки, які були продовжені на строк дії карантину у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020.
Отже, строк на подання відзиву у даній справі, а також строк розгляду справи по суті, який був продовжений судом у відповідності до п. 4 розділу Х " Прикінцеві положення"  в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 сплив 06.08.2020 у зв`язку з прийняттям Закону № 731-IX від 18.06.2020.
При цьому, у строк до 06.08.2020 (включно) учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Як встановлено судом, відповідач не звертався з клопотанням про продовження строку розгляду справи по суті, а також не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, а лише направляв клопотання про відкладення підготовчого засідання та розгляду справи по суті, обґрунтовуючи їх виключно запровадження на території України карантину. 
При цьому, ТОВ "БК "Форт-Пост" не обґрунтовано та не надано належних і допустимих доказів, яким саме чином запровадженні карантинні заходи заважали відповідачу надати відзив, викласти свої міркування та позицію по суті спору та прибути у судове засідання.
Саме лише посилання на запровадження карантину без належного обґрунтування, яким чином зазначені обставини унеможливлюють надання відзиву до суду та участь відповідача у судовому засіданні, не може вважатися поважною підставою для відкладення підготовчого провадження та розгляду справи по суті.
Також відповідачем не наведено жодних доводів, що у відповідача наявні або докази оплати заборгованості перед позивачем, або інші докази щодо суті спору, але саме внаслідок запровадження карантину він не може їх отримати і подати до суду у встановлений судом строк або до ухвалення судового рішення.
Посилання на ту обставинну, що єдиний штатний юрист відповідача згідно наказу №10/3-10 від 03.04.2020 з вказаної дати і по теперішній час перебуває у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку з введенням карантину не може вважатися належною підставою для відкладення підготовчого засідання, а також розгляду справи по суті зокрема з тих підстав, що апелянтом не додано до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження того, що провідний юрист Яно С.С. є єдиними юристом на підприємстві. 
Запровадження карантину на території України та перебування штатного юриста у відпустці не передбачають повної зупинки роботи товариства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 56, ч. 1 ст. 58 ГПК України відповідач мав право та можливість брати участь у судовому процесі, також надавати до суду свої письмові пояснення, заперечення та відзив на позовну заяву особисто (самопредставництво) або через адвоката.
Отже, відповідач не був позбавлений можливості у разі необхідності звернути за правовою допомогою до адвоката. 
Як вбачається, клопотання про відкладення та апеляційна скарга підписані директором товариства Шевченко О.І.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подання відповідачем чотирьох клопотань про відкладення підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті вказує на наявність у апелянта можливості письмово висловити свою позицію відносно предмету спору, що не було реалізовано відповідачем та не надано відзиву на позовну заяву.
Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами) з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин.
Можливість забезпечення реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, пов`язаних із участю в судовому засіданні, та наданні певних роз`яснень, була дещо обмеженою в контексті заходів, запроваджених державою з метою попередження розповсюдження коронавірусу COVID-19 (обмеження щодо роботи громадського транспорту тощо); прийняття Кабінетом Міністрів України постанови "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" №392 від 20.05.2020 та постанови "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392" №435 від 03.06.2020 послаблено протиепідемічні заходи і, в тому числі, відновлена робота метрополітенів, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому), що свідчить про значне збільшення можливості сторін реалізувати свої процесуальні права у розумні строки; скасована частина обмежувальних заходів і впроваджено низку пом`якшень, зокрема, дозволено проведення певних заходів за умови дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних норм, діяльність адвокатів, нотаріусів тощо.
Слід відзначити, що суди, незважаючи на введення карантину, продовжують працювати, хоча і в особливому режимі; саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів.  
А сторони, добросовісно користуючись своїми процесуальними правами, не позбавлені права і можливості належним чином їх реалізувати з дотриманням положень Господарського процесуального кодексу України.
Так, по-перше, відповідно до частини 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196.
Тобто, сторони можуть самостійно обирати зручне для себе територіальне розташування суду для проведення судового засідання в режимі відеоконференції або й поза його межами. 
По-друге, частиною 5 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі.
Підсистема “Електронний суд” забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу. 
За допомогою сервісу "Електронний суд" учасники судового процесу можуть подавати до суду процесуальні документи (заяви, клопотання тощо) в електронному форматі. 
Отже чинним процесуальним законодавством надається, а судами технічно забезпечується можливість реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Поряд з цим, подання відповідачем відзиву на позовну заяву та участь у судовому засіданні є його правом, а не обов`язком. А не подання відзиву до суду відповідачем, який до того ж, отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, а також всі наступні процесуальні документи, і обізнаний щодо строку подання відзиву, не продовжує процесуальних строків розгляду справи, і не унеможливлює розгляд спору по суті.
Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №910/6097/17 зазначив, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що явка представників учасників у судове засідання судом першої інстанції обов`язковою не визнавалась, а усі доводи і вимоги відповідач мав право викласти письмово, клопотання відповідача не містять посилання на непереборні і об`єктивні обставини, що йому завадили подати відзив на позовну заяву та прибути до судового засідання. 
У жодному із клопотань відповідачем не висловлено хоч якусь правову позицію, пояснення щодо спірних правовідносин, суті спору; відповідач не зазначив про наявність у нього документів на підтвердження заборгованості і неможливості їх отримання внаслідок запровадження карантину тощо.
При цьому, слід зазначати, що карантин і досі продовжений.
У той час, як одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є розумність строків розгляду справи судом.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. 
Розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. 
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади; характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що такі дії відповідача можуть бути спрямовані виключно на затягування розгляду справи, оскільки окрім звернення до суду із клопотаннями відкладення підготовчого засідання та розгляду справи по суті, відповідач жодних інших дій з реалізації своїх процесуальних прав не вчиняв, хоча в силу наведених вище процесуальних норм мав таку можливість.
Враховуючи вищенаведене, вбачається, що поведінка відповідача щодо   неподання відзиву та нез`явлення до судового засідання зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою, спрямованою на затягування процесу. 
Доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 17.08.2020 у справі №922/1471/20 підлягає залишенню без змін. 
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд                                                                                                                                                                             

П О С Т А Н О В И В:
      
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Форт-Пост" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 17.08.2020 у справі №922/1471/20 залишити без змін.
      
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У судовому засіданні 10.11.2020 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано  16.11.2020.

Головуючий суддя                                                                    І.А. Шутенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян