ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 р.	Справа № 520/11784/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 29.09.20 року по справі № 520/11784/19
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив"  
          до         Одеської митниці ДФС                 
          про скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000078/2 від 03.07.2019 р.; скасувати картку відмови Одеської митниці Державної митної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00407 від 03.07.2019 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (проспект Героїв Сталінграду, буд. 45, м. Харків, 61105, код 41457250) до Одеської митниці ДФС (вул. Гайдара, буд. 21-А, м. Одеса, Одеська область, 65078, код 39441717) про скасування рішення задоволено.
Скасовано рішення Одеської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000078/2 від 03.07.2019 р.
Скасовано картку відмови Одеської митниці Державної митної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00407 від 03.07.2019 року.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (проспект Героїв Сталінграду, буд. 45, м. Харків, 61105, код 41457250) за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (вул. Гайдара, буд. 21-А, м. Одеса, Одеська область, 65078, код 39441717) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).
16.03.2020 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про надання доказів розміру судових витрат позивача після ухвалення рішення суду.
26.03.2020 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" про долучення доказів здійснення судових витрат та винесення додаткового рішення щодо судових витрат, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" про винесення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення - залишено без розгляду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 року ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року скасовано, та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року  у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" про винесення додаткового рішення щодо судових витрат по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення - відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви про долучення доказів здійснення судових витрат та їх розміру, та розподіл судових витрат (ухвалення додаткового рішення) задовольнити. Стягнути з Одеської митниці ДФС витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що, докази на підтвердження  відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, були направлені суду з дотриманням встановленого КАС України строку. Крім того, зазначає, що у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, відсутня стадія судових дебатів, а тому у позивача відсутня можливість передбачити граничний термін подання доказів здійснення та розміру судових витрат. Також вказує, що заявлені витрати є співмірними із складністю справи, а тому підлягають відшкодуванню.
Колегія суддів, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Залишаючи без розгляду клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що останнім пропущено строк для надання доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За правилами ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Отже, витрати на правничу допомогу є складовою витрат, пов`язаних з розглядом м справи.
Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Викладене, з урахуванням того, що витрати на професійну правничу допомогу є частиною витрат, пов`язаних з розглядом справи, свідчить що зазначення у прохальній частині позовної заяви вимоги про розподілення судових витрат відповідно до прийнятого рішення, може розцінюватися в якості заяви щодо розподілу судом судових витрат. 
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що законодавцем надано право стороні подавати докази понесення судових витрат, які остання сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, як до закінчення судових дебатів у справі так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Судові дебати мають місце у разі розгляду справи за загальною процедурою, визначеною КАС України. Винятком є розгляд у порядку письмового провадження.
Колегія суддів зазначає, оскільки під час розгляду справи в порядку письмового провадження, стадія судових дебатів не відбулась, то неможливим є застосування положень ч. 7 ст. 139 КАС України, а саме подання відповідної заяви та доказів до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Матеріали справи свідчать, що рішення Харківським окружним адміністративним судом прийнято в письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження 10.03.2020 року та повний текст рішення виготовлено 17.03.2020 року.
23.03.2020 року представником позивача до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку були подані докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат.
Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
За таких обставин, направлення позивачем до суду 23.03.2020 року заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, із доданими на підтвердження понесення судових витрат документами відбувалося у межах встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України п`ятиденного, а відтак судом першої інстанції безпідставно вказано на неможливість врахування таких доказів з підстав пропуску строку їх подання.
Окрім цього, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У постанові Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі № 640/6209/19 щодо застосування статті 252 КАС України сформульовано правовий висновок, відповідно до якого додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.
Отже, у випадку, коли суд визнає, що ним не було вирішено питання про судові витрати в основному судовому рішенні і розглядає питання наявності/відсутності підстав для стягнення судових витрат з тієї чи іншої сторони, суд має ухвалити судове рішення у формі «додаткового рішення» або «додаткової постанови» з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення.
Таким чином, згідно указаної позиції Верховного Суду, постановлення за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення і висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат судового рішення у формі ухвали є порушенням норм статті 252 КАС України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що, постановляючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права щодо форми судового рішення та його змісту, позаяк за наявності на те процесуальних підстав питання щодо ухвалення додаткового судового рішення по суті заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.
Викладені обставини, у свою чергу, свідчать, що у межах апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не надається оцінка наявності підстав для присудження за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розрізі положень ч. 9 ст. 139 КАС України, оскільки повноваженнями щодо ухвалення додаткового рішення у справі наділений той суд, який приймав рішення по суті спору.
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про помилковість постановленої Харківським окружним адміністративним судом оскаржуваної ухвали.
Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України ідставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у справі було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 252, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив"  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 року по справі № 520/11784/19  скасувати.
Справу № 520/11784/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" до Одеської митниці ДФС про скасування рішення направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	З.О. Кононенко    Я.М. Макаренко