Ухвала       
 
02 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 207/1887/20
провадження № 61-14952ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства соціальної політики України про виплату пенсії та компенсації у разі виникнення заборгованості з виплат пенсій,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року у вищевказаній справі.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Дніпровський апеляційний суд постановив ухвалу 07 вересня 2020 року, дата складення повного тексту судового рішення не вказана, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 07 жовтня 2020 року, а скаргу направлено поштовим зв`язком - 09 жовтня 2020 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку на касаційне оскарження. 
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Зміст касаційної скарги свідчить про відсутність клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення із зазначенням поважних причин пропуску цього строку. 
 
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Отже, заявнику слід подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Крім цього, в порушення пунктів 3, 5 частини другої та пунктів 1, 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено: місцезнаходження відповідача; не вказано в чому полягає порушення апеляційним судом норм процесуального права; не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.
 
Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 102 грн.
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 420,40 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 420,40 грн має бути перераховано або внесено за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету -22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055); Символ звітності банку - 207.
 
Також, в порушення вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.
 
Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
Зміст касаційної скарги свідчить про те, що заявник не погоджується з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року. Однак клопотання (прохальної частини) з урахуванням положень статі 409 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено.
 
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги щодо судового рішення, що оскаржується, та викласти її прохальну частину відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України, і відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надіслати нову редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев