Ухвала    
 
28 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/7321/18
провадження № 61-18988ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,                 Зайцева А. Ю.,                
 
розглянувши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, треті особи: Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна», ОСОБА_2 про скасування арешту майна,
 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Знято арешт, накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони його відчуження б/н від 24 січня 2011 року, яка прийнята старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління військових прокуратур Генеральної прокуратури України підполковником юстиції Топаловим В. З., на:
- нежиле приміщення, місце для стоянки автомобілів - нежитлове приміщення № 51 мінус другого поверху у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 17,9 кв.м, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 10789222 від 03 лютого 2011 року;
- нежиле приміщення, місце для стоянки автомобілів - нежитлове приміщення № 82 мінус другого поверху у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 12,0 кв.м, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 10789008 від 03 лютого 2011 року;
- нежиле приміщення, місце для стоянки автомобілів - нежитлове приміщення № 83 мінус другого поверху у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 12,0 кв.м, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 10789523 від 03 лютого 2011 року;
- нежиле приміщення, місце для стоянки автомобілів - нежитлове приміщення № 84 мінус другого поверху у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 12,0 кв.м, що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 10789325 від 03 лютого 2011 року.
Зняти арешт, накладений 28 січня 2016 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А. Т., на виконання наказу № 916/4093/15 від 17 листопада 2015 року Господарського суду Одеської області, на нежитлове приміщення № 83 мінус другого поверху, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року залишено без змін.
 
21 грудня 2020 року Офіс Генерального прокурора звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у вищевказаній справі.
 
Скарга подана зпропуском строку на касаційне оскарження.
 
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин. 
 
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
 
Так, відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Встановлено, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року заявник отримав 24 листопада 2020 року, після чого невідкладно оскаржив її у касаційному порядку.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, яка наведена заявником.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Клопотання Офісу Генерального прокурора про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити Офісу Генерального прокурора строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року.
 
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу                      № 522/7321/18 за позовом  ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, треті особи: Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна», ОСОБА_2 про скасування арешту майна.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                             Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          В. С. Жданова
 
                                                                                                   А. Ю. Зайцев