УХВАЛА

02 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 818/1734/17
адміністративне провадження № К/9901/27771/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.
перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС
на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року 
у справі № 818/1734/17
за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісан"
до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС
про скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісан" звернулося до суду з позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду 11 січня 2018 року позов задоволено частково.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11 січня 2018 року.
Не погоджуючись з ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24  вересня 2020 року, Офіс великих платників податків ДПС оскаржив її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Установлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду 11 січня 2018 року позов задоволено частково.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року  апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та визначено неповажними підстави, вказані в клопотанні про поновлення строку.
На виконання вимог ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 25  лютого 2019 року скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11  січня 2018 року.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2019 року визнано неповажними причини пропуску, в задоволенні клопотання Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2019 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
На зазначену ухвалу про повернення апеляційної скарги Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС подано касаційну скаргу.
Постановою Верховного Суду від 28 липня 2020 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено, ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2019 року скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Висновки Верховного Суду ґрунтувались на тому, що повертаючи апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС судом апеляційної інстанції не було враховано вимоги пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Постановляючи ухвалу від 24 вересня 2020 року, Суд апеляційної інстанції зазначав, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС залишено без руху через пропуск строку на апеляційне оскарження та надано строк протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.
15 березня 2019 року скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2019 року в задоволенні клопотання Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, визначених скаржником, відмовлено, вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року не виконані в повному обсязі, недоліки апеляційної скарги не усунуто, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
Так, відповідно до частин першої та другої  статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 299 КАС України  суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник цитує норми  Конституції України, КАС України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», наводить рішення Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, не зазначаючи в чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.
Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої  статті 44 КАС України  учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у  відкритті апеляційного провадження, правильно застосував положення пункту 4 частини першої  статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої  статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 818/1734/17 за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісан" до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Р.Ф. Ханова
Судді:                                                                                          І.А. Гончарова
                                                                                            І.Я. Олендер