Ухвала
 
28 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 635/5758/14-ц
провадження № 61-12785ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
20 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390                    ЦПК України.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано для усунення зазначених вище недоліків строк до           28 жовтня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме: подати заяву із зазначенням поважних причин, які спричинили пропуск строку касаційного оскарження, надати докази на підтвердження сплати судового збору. 
 
У грудні 2020 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, клопотання про звільнення від сплати судового збору. 
 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявниця посилається на те, що постанову суду апеляційної інстанції вона не отримувала, із повним текстом постанови суду апеляційної інстанції ознайомилася 20 липня 2020 року при особистому ознайомленні із матеріалами справи. Заявниця зазначає, що вона не мала можливості ознайомитися раніше із повним текстом оскаржуваної постанови в силу неможливості доїхати до суду та в силу того, що суди працювали у режимі обмеженого відвідування на підставі того, що процесуальні строки були зупинені. Копію повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявниця отримала 12 листопада 2020 року. На підтвердження наведеного заявницею надані відповідні докази, а саме: копію першої та останньої сторінки оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції із зазначенням дати отримання, лист Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року                              № 06-06/П-202120/01-13/1235/2020, згідно з яким у суду відсутні відомості про направлення ОСОБА_1 рекомендованим листом про вручення поштового відправлення копії постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020  року, а також відсутня інформація про отримання ОСОБА_1 копії вказаної постанови. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки після ознайомлення із повним текстом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявниця звернулася до суду із касаційною скаргою протягом встановленого строку на касаційне оскарження, тоді як копію повного тексту оскаржуваної постанови отримала вже після звернення до суду із касаційною скаргою, що свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.   
 
Крім того, заявницею подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому заявниця просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що вона є членом малозабезпеченої сім`ї, пенсії та матеріальної допомоги не отримує, сума загального доходу за 2020 рік складає 00,00 грн. На підтвердження зазначеного заявницею надано копію інформації від 07 жовтня 2020 року, наданої Харківським приміським відділом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, копію довідки про отримання допомоги від 13 жовтня 2020 року, виданої Управлінням соціального захисту Харківської районної державної адміністрації, копію довідки, виданої Харківською державною податковою інспекцією Головного управління державної податкової служби у Харківській області, згідно з якою загальна сума доходу фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 за 2020 рік склала 00,00 грн, копію інформації від 09 грудня 2020 року, наданої Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, згідно з якою ОСОБА_1 фактично проживає одна.  
 
Вивчивши доводи клопотання, суд приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню.
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. 
У порушення наведених положень законодавства заявниця не надала суду доказів на підтвердження розміру її річного доходу за 2019 рік. При цьому надані заявницею докази не свідчать про відсутність у заявниці будь-яких доходів взагалі. 
 
Посилання заявниці на те, що вона є членом малозабезпеченої сім`ї, а тому звільнена від сплати судового збору на підставі підпункту «г» пункту 2 частини першої статі 8 Закону України «Про судовий збір», є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами. 
 
Крім цього, суд бере до уваги те, що заявниця не була звільнена від сплати судового збору у цій справі на попередніх стадіях судового процесу, в тому числі під час перегляду судових рішень Верховним Судом. 
 
Водночас Верховний Суд враховує те, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.
 
Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що сплата судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 25 844,60 грн є надмірним тягарем для заявниці та вважає за можливе зменшити розмір судового збору до встановленого законом мінімального розміру, який сплачується фізичною особою при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
 
Таким чином, заявниці необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 536,80 грн (1 921,00 грн ? 0,4 ? 200%).
 
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.
 
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.
 
Зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року із 25 844,60 грн до 1 536,80 грн.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 січня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                          О. В. Ступак