Ухвала
 
25 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 489/3510/19
провадження № 61-17336ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 липня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» 
(далі - ДП «Сервісно-видавничий центр») на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 липня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року.
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року отримано 
12 жовтня 2020 року, що підтверджується інформацією щодо направлення поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта», з вказівкою часу приймання та отримання, згідно з номером ідентифікатора поштового відправлення.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, скаржник не надав.
Оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, заявник не надає, з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтею 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Визнати наведені в клопотанні Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» про поновлення строку на касаційне скарження підстави неповажними.
Касаційну скаргу Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 липня 
2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                         І. М. Фаловська