СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2020 р.                                                                   Справа № 917/589/20  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя  Мартюхіна Н.О., 

без виклику сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вх. № 2357 П/2), 
на рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 (суддя - Тимощенко О.М., ухвалене в м. Полтаві без виклику учасників справи, повний текст складено 14.08.2020)
у справі № 917/589/20 
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",  вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петровське 29-Б", вул. Геннадія Біліченка, 29-б, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область, 36008 
про стягнення 2 472,07 грн. заборгованості, з яких: 2300,09 грн. пені та 171,98 грн. 3% річних,
ВСТАНОВИВ:

 До господарського суду Полтавської області 10.04.2020 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петровське 29-Б" про стягнення 2472,07 грн. заборгованості, з яких: 2300,09 грн. пені та 171,98 грн. 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення п. 6.1 договору про постачання природного газу № 3334/16-ТЕ-24 від 21.12.2015, а також приписів чинного законодавства, несвоєчасно здійснив оплату за переданий природний газ за період з січня по липень 2016.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20 в позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив про те, що частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" законодавець запровадив чіткий механізм звільнення боржників (споживачів) від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сфері теплопостачання як у спосіб ненарахування їм неустойки (штрафу, пені), інфляційних втрат та 3% річних на суму основної заборгованості за договорами купівлі-продажу (поставки) природного газу за умов її погашення боржниками до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), та списання цих нарахувань (припинення зобов`язань).
Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість відповідача за природний газ, поставлений йому протягом січня-вересня 2016 року, погашена повністю 29.08.2016 (заборгованість, на яку позивач нараховував штрафні санкції виникла за прострочення оплат за період з січня-липня 2016; оплата за поставку природного газу за серпень, вересень 2016 здійснена в обумовлені сторонами строки), тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", тому наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №39/5-1438-20 від 28.08.2020 на рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20, в якій просило його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Позивач в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що однією з обов`язкових підстав для застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", є включення відповідача до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання за спожиті енергоносії, а оскільки матеріали доказів такого включення відповідача не містять - то приписи наведеного Закону не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Плахова О.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20.
Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20 розглядається без повідомлення учасників справи.
Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення учасників справи від сторін не надходили.

Статтею 269 ГПК України  встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених   статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

21.12.2015 між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Петровське 29-Б" (далі - Споживач) укладено Договір № 3334/16-ТЕ-24 постачання природного газу (далі за текстом - Договір, т.1, а. с. 23-29).
До Договору між сторонами укладено додаткові угоди (т.1, а. с. 30-39), згідно яких сторони внесли зміни, зокрема, в частині обсягів поставки газу та його вартості.
У Договорі сторони узгодили, зокрема наступне :
- постачальник зобов`язується поставити у власність споживачеві у 2016 р. природний газ, а споживач зобов`язується оплатити  його на умовах цього  договору (п.1.1 Договору);
- приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (п. 3.4 Договору);
- Споживач зобов`язується подати ж пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику :          завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної за категоріями (у тому числі згідно з цим договором ); підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природною газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість (ч. 1, 2 п. 3.5 Договору);
- ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором з 01.05.2016 р. становить - 4 42,00 грн., крім того податок на додану вартість (20%). До слати за 1000 куб. м природного газу з ПДВ - 5 30,40 грн. (п. 5.2 Договору, з урахуванням додаткових угод);
- оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної  оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа місяця, наступного за місцем поставки газу (п.6.1 Договору, з урахуванням додаткових угод);
- у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 8.2 Договору);
- строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 10.3 Договору);
- цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині поставки природного газу 01.01.2016 до 31.03.2016 року (включно), а в частині  проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.12 Договору).
На виконання умов Договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 204337,40 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (т.1, а. с. 40-48).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконував зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо поставки природного газу.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України, проведено оплату вартості спожитого газу за період з січня 2016 по липень 2016 з порушенням строків, встановлених п. 6.1 Договору.
Тобто відповідачем допущено порушення господарського зобов`язання, яке виникло на підставі Договору № 3334/16-ТЕ-24 постачання природного газу.

Згідно наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку пені та 3% річних, остаточний розрахунок за поставлений протягом січня - липня 2016 року природний газ відповідач здійснив 29.08.2016 року.
Разом з тим, оплата за зобов`язаннями серпня та вересня 2016 року проведена відповідачем  з дотриманням строків, що підтверджується наданими до матеріалів справи банківськими виписками (т.1, а.с.18-19) та не заперечується позивачем.   

З огляду на порушення відповідачем зобов`язань з оплати поставленого протягом січня - липня 2016 року природного газу, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 2300,09 грн. пені та 171,98 грн. 3% річних (т.1, а.с. 21-22).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

В той же час, 30.11.2016 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (надалі - Закон), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.
При цьому, частиною 3 статті 7 Закону визначено порядок розрахунків постачальників та споживачів енергоносіїв у разі прострочення споживачів в оплаті вартості природного газу, використаного для виробництва теплової та електричної енергії, за умов погашення заборгованості до набрання чинності цим Законом. На таку заборгованість з оплати природного газу не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.
За змістом ст. 1 та 2 зазначеного Закону, заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

У п. 1.2 Договору № 3312/16-БО-24 постачання природного газу від 15.12.2015 року, сторони узгодили, що газ, який постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та іншим споживачам.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що заборгованість за поставлений природний газ у 2016 році за договором постачання природного газу була погашена до 30.11.2016 року, тобто до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", нараховані пеня та 3% річних підлягають списанню відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". 

Факт сплати заборгованості до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" підтверджується наданими до матеріалів справи банківськими виписками (т.1, а.с.10-19).

Застосування приписів ч. 3 ст. 7 цього Закону не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. 

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №916/2278/18, від 18.09.2019 у справі №920/102/19.

При цьому, виконання даної норми не залежить від факту включення підприємства-споживача до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, оскільки в силу ч. 1 ст. 58 Конституції України зазначений Закон не має зворотної дії в часі, не поширюється на правовідносини з розрахунків за поставлений природний газ, які проведено до набрання ним чинності, а визначає порядок врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, що не була погашена боржниками станом на 30.11.2016.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ч. 3 ст. 7 Закону викладена у Постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 927/1152/16, від 15.03.2018 у справі № 904/10736/16, від 03.04.2018 у справі № 904/11325/16, від 02.05.2018 у справі № 914/102/17, від 15.05.2018 у справі № 908/3126/16, від 30.05.2018 у справі №908/2055/17, від 14.01.2019 у справі № 904/1615/18.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 2300,09 грн. та 3% річних у сумі 171,98 грн., нарахованих на суму основного боргу, який погашено відповідачем 29.08.2016, тобто до набрання Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" чинності (30.11.2016), не грунтуються на нормах чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі № 917/589/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   02.11.2020. 

Головуючий суддя                                                                    Т.Д. Геза

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна