Постанова
Іменем України                 
 
02 грудня 2020 року                                       
м. Київ                                                               
 
справа № 392/785/18
провадження № 61-18576св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карат»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Дьомич Л. М., Кіселика С. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карат» (далі - ТОВ «Карат») про витребування земельної ділянки.
Позовна заява мотивована тим, що вона є власникомземельної ділянки площею 4,7517 га, що розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, кадастровий номер 3523100000:02:001:0374, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та земельної ділянки площею 4,2993 га, що розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, кадастровий номер 3523100000:02:001:0370, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 01 жовтня 2007 року між попередніми власниками (спадкодавцями) спірних земельних ділянок: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як орендодавцями та ТОВ «Карат» як орендарем були укладені договори оренди земельних ділянок, строк оренди - п`ять років. Вказані договори набули чинності після їх підписання сторонами та їх державної реєстрації - 17 березня 2008 року. 25 серпня 2010 року орендодавці (спадкодавці) та товариство підписали додаткові угоди про внесення змін до первісних договорів оренди земельних ділянок, зокрема до пункту 8 договору внесено зміни, згідно з якими строк дії договору було визначено 10 років замість 5 років. Державна реєстрація цих додаткових угод вчинена 11 жовтня 2010 року. Враховуючи, що початок строку дії спірних договорів - 17 березня 2008 року, строк дії кожного договору закінчився 17 березня 2018 року. 
Проте відповідач відмовився повернути їй успадковані нею земельні ділянки, посилаючись на те, що строк дії договору оренди землі у десять років починається з моменту державної реєстрації додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, тобто з 11 жовтня 2010 року, і закінчується 11 жовтня 2020 року.
Позивач вважає, що її право на повернення орендованих відповідачем земельних ділянок після 17 березня 2008 року порушене, оскільки до пункт 43 умов договорів оренди землі зміни внесено не було, з урахуванням додаткової угоди, строк дії договорів оренди від 01 жовтня 2007 року було встановлено 10 років і після підписання додаткових угод початок строку його дії не змінювався.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила витребувати та повернути їй земельну ділянку площею 4,7517 га, кадастровий номер 3523100000:02:001:0374, що розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, та земельну ділянку площею 4,2993 га, кадастровий номер 3523100000:02:001:0370, що розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2019 року у складі судді Кавун Т. В. позов ОСОБА_1 задоволено. 
Витребувано у ТОВ «Карат» земельну ділянку площею 4,7517 га, кадастровий номер 3523100000:02:001:0374, яка розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, та повернуто її власнику - ОСОБА_1 
Витребувано у ТОВ «Карат» земельну ділянку площею 4,2993 га, кадастровий номер 3523100000:02:001:0370, яка розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, та повернуто її власнику - ОСОБА_1 . 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач після закінчення дії правочину безпідставно продовжує користуватися земельними ділянками без законних на те підстав. Враховуючи строк дії договорів оренди, який становить десять років, у зв`язку із змінами, внесеними додатковими угодами, а також дату їх державної реєстрації -17 березня 2008 року, правовідносини за договорами оренди землі від 01 жовтня 2007, укладені між спадкодавцями позивача: ОСОБА_2 і  ОСОБА_3 , та ТОВ «Карат», припинилися 17 березня 2018 року.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року провадження у справі № 392/785/18 за апеляційною скаргою ТОВ «Карат», до закінчення перегляду у касаційному порядку справи за позовом ОСОБА_4 до СФГ «Волна» про витребування земельної ділянки № 332/1178/17 (провадження № 14-338цс19) Великою Палатою Верховного Суду зупинено.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
З урахуванням прийняття Великою Палатою Верховного Суду до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до СФГ «Волна» про витребування земельної ділянки № 332/1178/17 (провадження                            № 14-338цс19) з метою усунення суперечливих висновків Верховного Суду України у цивільних правовідносинах щодо визначення моменту, з якого договір оренди земельної ділянки вважається укладеним, до закінчення перегляду в касаційному порядку вказаної цивільної справи провадження у даній цивільній справі необхідно зупинити.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
У жовтні 2019 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та справу передати для продовження розляду. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 липня 2020 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Карат» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2019 року.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у складі суддів: Єгорової С. М., Мурашка С. І., Чельник О. І., апеляційну скаргу ТОВ «Карат» залишено без задоволення. Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2019 року залишено без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою судді Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Карат» про витребування земельної ділянки № 392/785/18 (провадження № 61-18576св19) та справа за позовом ОСОБА_4 до СФГ «Волна» про витребування земельної ділянки № 332/1178/17 (провадження № 14-338цс19) мають різний предмет, підставу позовних вимог, обставини на які посилаються сторони. Зупинення провадження у справі не є обов`язком суду, тому подібність правовідносин у разі, якщо вони такими є, у різних справах не є безумовною підставою зупиненнядо закінчення перегляду у касаційному порядку справи. 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ «Карат», у якому заявник просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Карат» про витребування земельної ділянки.
Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Витребувано у ТОВ «Карат» земельну ділянку площею 4,7517 га, кадастровий номер 3523100000:02:001:0374, яка розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, та повернуто її власнику - ОСОБА_1 
Витребувано у ТОВ «Карат» земельну ділянку площею 4,2993 га, кадастровий номер 3523100000:02:001:0370, яка розташована на території Маловисківської міської ради Кіровоградської області, та повернуто її власнику - ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року провадження у справі № 392/785/18 за апеляційною скаргою ТОВ «Карат», до закінчення перегляду у касаційному порядку справи за позовом ОСОБА_4 до СФГ «Волна» про витребування земельної ділянки № 332/1178/17 (провадження № 14-338цс19) Великою Палатою Верховного Суду зупинено.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 липня 2020 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Карат» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2019 року.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у складі суддів Єгорової С. М., Мурашка С. І., Чельник О. І. апеляційну скаргу ТОВ «Карат» залишено без задоволення. Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2019 року залишено без змін.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням прийняття Великою Палатою Верховного Суду до розгляду цивільної справи № 332/1178/17 з метою усунення суперечливих висновків Верховного Суду України у цивільних правовідносинах щодо визначення моменту, з якого договір оренди земельної ділянки вважається укладеним, до закінчення перегляду в касаційному порядку вказаної цивільної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зупинити  провадження у даній цивільній справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного її розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд апеляційної інстанції з додержанням визначених цивільним процесуальним законодавством меж дискреційних повноважень суду зупинив провадження у справі, постановивши законну та обґрунтовану ухвалу, правильність висновку якої у цій частині доводами касаційної скарги не спростовано.
Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до неправильного розуміння заявником вимог пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.
Порушень норм процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року щодо зупинення провадження у справі,суд касаційної інстанції не встановив.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що усуді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу     ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Б. І. Гулько

                                                                                       Г. В. Коломієць 

                                                                                        Ю. В. Черняк