Ухвала
 
20 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 757/16969/16-ц
провадження № 61-19022св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та додаткових витрат за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 292 037,44 грн, яка з врахуванням пені, неустойки та додаткових витрат на підтримання здоров`я складає 671 686,11 грн.
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів станом на 01 січня 2015 року в розмірі 292 037,44 грн та пеню із заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 117 237,73 грн, а всього - 409 275,17 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 4 092,75 грн. В іншій частині позову відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року (повний текст якої складено 25 липня 2019 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року - без змін.
 
25 жовтня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд. Крім того, ОСОБА_2 просив поновити йому строк на касаційне оскарження судових рішень та зупинити виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року до закінчення касаційного провадження.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року, відкрито касаційне провадження в цій справі, витребувано її матеріали з Печерського районного суду міста Києва та зупинено виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року до закінчення касаційного провадження.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Листом Верховного Суду за вих. № 14937/0/223-20 від 28 жовтня 2020 року справу № 51886/0/222-20 було повернуто до Печерського районного суду міста Києва.
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву, в якій просить виправити описку, яка стосується правильності інформації в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2020 року, а саме - в реченні описової частини постанови Верховного Суду «В нього відсутня будь-яка заборгованість зі сплати аліментів, про що свідчить постанова державного виконавця про закриття виконавчого провадження» дописати дату винесення постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження «від 25 листопада 2019 року».
 
Згідно з підпунктом 15.9 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу із суду нижчої інстанції протягом п`яти днів з дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів з дня надходження справи до суду, який має її розглядати.
 
Листом Верховного Суду за вих. № 51886/0/222-20 від 12 листопада 2020 року справу № 757/16969/16-ц витребувано з Печерського районного суду міста Києва.
 
19 листопада 2020 року справа № 757/16969/16-ц надійшла до Верховного Суду.
 
Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 269 України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.
 
Вирішуючи питання про виправлення описок чи  арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення,  він лише усуває  такі неточності,   які  впливають  на  можливість  реалізації  судового рішення чи його правосудність.
 
Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що він не згідний з викладеним Верховним Судом в постанові від 26 жовтня 2020 року обґрунтуванням касаційної скарги ОСОБА_2 , тобто описової частини судового рішення.
 
Доводи заяви ОСОБА_1 не свідчать про допущення при виготовленні постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2020 року описок, неточностей чи  арифметичних помилок, які  впливають  на  можливість  реалізації  судового рішення чи його правосудність.
 
Керуючись статтею 260, 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та додаткових витрат за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 липня 2019 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов