ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 р.	Справа № 638/14809/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Сіренко О.І. ,
за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.
позивач ОСОБА_1 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Штих Тетяна Василівна,  м. Харків, повний текст складено 12.06.20 року по справі № 638/14809/17
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова               
          про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, в якому просив: зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії, починаючи з 07.09.2017 р., виходячи із 90 відсотків від середньої заробітної плати посади (місячного заробітку) слідчого прокуратури району м. Харкова відповідної категорії працівників органів прокуратури, згідно до постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017 р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та виплатити різницю в пенсії за минулий час.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 р. у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного  суду від 29 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 по справі № 638/14809/17 залишено без змін
14 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного судуд міста Харкова із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами по  справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова про визнання дій ( бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року відмовлено у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами  по справі.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач у справі звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове судове рішення - про задоволення заяви.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Представник відповідача  в судове засідання апеляційної інстанції не прибулв про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції, відмовлючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами, виходив з того, що у даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
13.12.2019 року Конституційним Судом України прийнято рішення №7-р (ІІ)2019 по справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Крім цього, Конституційний Суд України встановив порядок виконання цього Рішення до врегулювання Верховною Радою вказаного питання на законодавчому рівні, а саме: «частина двадцята статті 86 Закону не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, натомість застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції:
"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Як слідує з вищевказаного рішення Конституційного Суду - положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13.12.2019 р. і визначено, що частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13.12.2019 р.
Згідно статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відповідно до статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
За змістом статті 152 Конституції України, положень ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення Конституційного Суду України не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.
В Рішенні Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019 визначено порядок його виконання, а саме: з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення частина двадцята статті 86 Закону не підлягає застосуванню. У свою чергу, з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України №7-р (ІІ)2019 підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції.
Колегія суддів зазначає, що на дату виникнення спірних правовідносин у цій справі, а також на час прийняття Дзержинським районним судом м. Харкова постанови від 14 грудня 2017 року та  Харківським апеляційним адміністративним судом постанови від 29 березня 2018 року, правове регулювання перерахунку пенсій прокурорам було іншим, ніж те, яке стало після ухвалення Конституційним Судом рішення, у зв`язку з чим відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, діяв в межах правового поля і керувався чинними на той момент положеннями законодавства.
З огляду на викладене, визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач, у спірних відносинах, був зобов`язаний і діяв у межах та на підставі того законодавства, яке існувало на час виникнення спірних відносин. 
Колегія суддів зазначає, що саме така правова позиція при розгляді заяв про перегляд за виключними обставинами судового рішення викладена у подібних правовідносинах у постановах Верхового Суду від 15.05.2019 року у справі 640/20317/16-а (касаційне провадження № К/9901/54752/18) та від 05.02.2019 у справі №333/5015/15-а (касаційне провадження К/9901/59705/18).
Таким чином, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. не може свідчити про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з 07.09.2017 року, як про те просив позивач, оскільки таке право у нього виникло з 13.12.2019 року. 
Аналізуючи приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.
У даному випадку, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Отже, колегія суддів переглянувши ухвалу суду першої інстанції, вважає, що при її прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року по справі №638/14809/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.06.2020 року по справі № 638/14809/17  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.І. Сіренко   	
Повний текст постанови складено  08.10.2020 року