ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року                                                                                      Справа № 924/702/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
Головуючого судді                         Гудак А.В.
судді                                                  Петухов М.Г. 
судді                                                  Олексюк Г.Є. 
секретар судового засідання Орловська Т.Й.
за участю представників:
позивача: Мартинов О.Ю. адвокат                       
відповідача: Косік С.В. адвокат   
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного      апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі №924/702/20 (суддя Заверуха С.В., м.Хмельницький, повний текст складено  30.09.2020 року) 
за позовом  ОСОБА_1 , м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області
до Малого підприємства "Старт", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області
про визнання недійсним рішення загальних зборів малого підприємства "Старт", оформленого протоколом № 01-14 від 25.06.2014р.

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.
1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької . області з позовом до Малого підприємства "Старт" про визнання недійсним рішення загальних зборів малого підприємства "Старт", оформленого протоколом № 01-14 від 25.06.2014 року.
2. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, зокрема, на те, що Мале підприємство "Старт" було засновано та зареєстровано як юридичну особу 22.08.1991р. на підставі норм Закону України "Про підприємства в Україні". Членами підприємства згідно Статуту Малого підприємства "Старт", затвердженого зборами членів підприємства 28.10.2005р., є три особи: ОСОБА_2 (володіє 33,34% статутного фонду, що складає 7001,40 грн.), ОСОБА_3 (володіє 33,33% статутного фонду, що складає 6999,30 грн.), ОСОБА_1 (володіє 33,33% статутного фонду, що складає 6999,30 грн.). Як вказує позивач, він 16.03.2020р. звернувся до державного реєстратора Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про надання відомостей з ЄДРПОУ відносно відповідача, а саме протоколу, яким ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників. На вказану заяву державним реєстратором Кам`янець-Подільської міської ради надано копію рішення відповідача, оформленого протоколом загальних зборів № 01-14 від 25.06.2014р., із якого слідувало, що 05.03.2015р. позивача було виключено із складу учасників нібито за його ж заявою. Відтак, у зв`язку із виключенням позивача зі складу учасників відповідачем було прийнято рішення про зменшення розміру статутного капіталу. При цьому, як зазначає позивач, рішення від 05.03.2013р. у ЄДР відсутнє. Водночас, за твердженнями позивача в порушення приписів п. 9.2.1. Статуту та приписів ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" а ні 05.03.2013р., а ні 25.06.2014р. відповідачем не було повідомлено ОСОБА_1 про проведення зборів. Таким чином, як вважає позивач, неповідомлення його про час і місце проведення зборів відповідачем позбавило позивача права на участь в управлінні справами підприємства, що закріплено в п. 5.2.1. статуту.
3. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі №924/702/20 у позові ОСОБА_1 до Малого підприємства "Старт" про визнання недійсним рішення загальних зборів малого підприємства "Старт", оформленого протоколом № 01-14 від 25.06.2014 року, відмовлено.
4. Рішення господарського суду мотивоване тим, що права ОСОБА_1 на участь у Малому підприємстві "Старт" є припиненими до 2014 року, тоді як оскаржуване рішення загальних зборів, які є предметом оскарження у даній справі, прийнято 25.06.2014р. (в період, коли позивач носієм корпоративних прав не являвся) право участі у підприємстві останнього було припинено, в зв`язку з чим прийняття рішення загальним зборами підприємства у вказаний період не впливає на права позивача та не перебуває в залежності від волевиявлення останнього. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
5. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі № 924/702/20 та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
6. Вважає, що висновок місцевого господарського суду про те, що на день прийняття оскаржуваного рішення позивач не перебував у складі засновників не ґрунтується на належних та допустимих доказах і спростовується відомостями з ЄДР, а саме Витягом № 242690096044 від 28.08.2020 року. Виходячи з відомостей, наявних у Витягу з ЄДРПОУ № 242690096044 від 28.08.2020 року станом на 24.06.2014 року, тобто на день прийняття оскаржуваного рішення позивач перебував у складі засновників (учасників) МП «Старт».
7. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб з Єдиного державного реєстру.
8. Крім того, скаржник звертає увагу суду на те, що заява позивача від 16.01.2013 року не є нотаріально посвідченою, а також відсутні відомості щодо дати її отримання юридичною особою в порядку положень ч.1 ст.148 ЦК України. Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції на вищевказані положення спеціального Закону та вимог ч.1 ст.148 ЦК України уваги не звернув, чим порушив норми матеріального права.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.
9. Ухвалою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі №924/702/20 та розгляд апеляційної скарги призначено на   02 грудня 2020 року.
10. В судовому засіданні 02.12.2020 року адвокат позивача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та надав відповідні пояснення. Зазначив, що висновок місцевого господарського суду про те, що на день прийняття оскаржуваного рішення позивач не перебував у складі засновників не ґрунтується на належних та допустимих доказах і спростовується відомостями з ЄДР, а саме витягом № 242690096044 від 28.08.2020 року. Адвокат позивача звернув увагу суду на те, що заява позивача від 16.01.2013 року не є нотаріально посвідченою, а також відсутні відомості щодо дати її отримання юридичною особою в порядку положень ч.1 ст.148 ЦК України. Щодо наявної в матеріалах справи нотаріально посвідченої заяви позивача про вихід із складу членів МП «Старт» від 15.03.2013 року, то відносно неї також відсутні відомості дати її отримання юридичною особою, а також прийнятого відповідачем рішення про виключення позивача із складу засновників. Виходячи з відомостей, наявних у Витягу з ЄДРПОУ № 242690096044 від 28.08.2020 року станом на 24.06.2014 року, тобто на день прийняття оскаржуваного рішення позивач перебував у складі засновників (учасників) МП «Старт».
11. Адвокат Малого підприємства "Старт" в судовому засіданні 02.12.2020  заперечив вимоги    апеляційної   скарги   позивача та надав відповідні пояснення. Зазначив, що станом на 15 березня 2013 року позивач ОСОБА_1 припинив свою участь та діяльність у підприємстві. Припинивши свою участь у діяльності підприємства та будучи виключеним із нього рішенням загальними зборів від 15.03.2013 року, яке ним в цій частині щодо виходу із підприємства не оскаржене та визнавалось, позивач ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням загальних зборах членів підприємства МП «Старт» в частині повернення йому вкладу у статутному капіталі підприємства, у листопаді того ж 2013 року звернувся до Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з відповідним позовом, який було задоволено частково та прийнято відповідне рішення по справі №676/9009/13-ц. За наслідками розгляду апеляційної скарги МП «СТАРТ» на вищезазначене рішення суду, апеляційною інстанцією винесено постанову від 07 травня 2019 року, якою відповідну апеляційну скаргу задоволено частково. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, МП «СТАРТ» у червні 2019 року звернулась до Касаційного цивільного суду Верховного Суду із касаційною скаргою на відповідні рішення, за наслідками розгляду якої 05 лютого 2020 року вище вказані рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовані, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до МП «СТАРТ» про стягнення вартості частки підприємства закрито. Отже, позивач ОСОБА_1 за власною ініціативою 16 січня 2013 року прийняв рішення про вихід зі складу членів МП «Старт» та 15 березня 2013 року за рішенням зборів був виключений із складу членів товариства, а відтак з того часу мав право на виплату належного йому вкладу і не мав ні яких повноважень на прийняття рішень, пов`язаних з управлінською діяльністю товариства. Просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення  Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі №924/702/20 залишити без змін.
12. Відповідно до   статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.
13. Заслухавши пояснення адвокатів ОСОБА_1 та Малого підприємства "Старт" в судовому засіданні 02.12.2020, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 варто залишити    без   задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі №924/702/20 залишити без змін, виходячи з наступного.
15. Як вбачається з матеріалів справи, протоколом № 1/10 від 28.10.2005р. зборами членів підприємства   затверджено   Статут   малого підприємства "Старт" (нова редакція), відповідно до п. 1.1. якого Мале підприємство "Старт" засноване шляхом об`єднання майна (внесків) членів підприємства відповідно до чинного законодавства України для здійснення господарської діяльності    на    основі    повного    господарського     розрахунку,    самофінансування   та самоокупності(а.с. 21-30).
16. Згідно п. 4.1. Статуту, підприємство створюється з метою отримання прибутку шляхом здійснення виробництва, торгівельної та посередницької діяльності, виконання робіт та надання послуг, здійснення зовнішньоекономічної діяльності.
17. Відповідно до п. 5.1. Статуту, членами підприємства є громадяни України: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 .
18. Пунктом 5.2. Статуту встановлено, що члени мають право: брати участь в управлінні справами підприємства (пп. 5.2.1.); отримувати дивіденди від діяльності підприємства. Таке право мають особи, які є членами підприємства на початок виплати дивідендів (пп. 5.2.2.); висувати на розгляд органів управління підприємства пропозиції з питань діяльності підприємства (пп. 5.2.3.); придбавати у пріоритетному порядку продукцію, роботи та послуги, що виробляються підприємством (пп. 5.2.4.); одержувати дані та відомості щодо діяльності підприємства, стану його майна, розмірів прибутків та збитків. На вимогу члена підприємство зобов`язане надавати йому для    ознайомлення    річні     баланси,    звіти підприємства про його діяльність, протоколи зборів (пп. 5.2.5.); обирати та бути обраними до органів управління підприємства (пп. 5.2.6.);   вийти    з  складу    членів підприємства у встановленому порядку (пп. 5.2.7.); набувати інших прав, передбачених чинним законодавством України (пп. 5.2.8.).
19. Пунктом 6.1. Статуту встановлено, що для забезпечення діяльності підприємства статутний фонд може утворюватися з грошових коштів, матеріальних цінностей (будинки, споруди, обладнання тощо), прав користування землею, водою та іншими природними ресурсами, а також будь-якими майновими правами (в тому числі на інтелектуальну власність).
20. Згідно    п.   6.2.  Статуту,  в підприємстві створюється статутний фонд в розмірі 21000,00 грн.
21. Статутний фонд підприємства формується за рахунок майнових, немайнових та грошових внесків його членів.
22. Частка кожного члена в статутному фонді підприємства становить: 
- ОСОБА_2 володіє 33,34 % статутного фонду підприємства, що становить 7001,40 грн.; 
-   ОСОБА_3 володіє 33,33 % статутного фонду підприємства, що становить 6999,30 грн.; 
-   ОСОБА_1 володіє 33,33 % статутного фонду підприємства, що становить 6999,30 грн.
23. Вищим органом підприємства є загальні збори членів підприємства, які обирають голову    підприємства.   Головою   підприємства    може    бути    тільки   член     підприємства (п. 9.1. Статуту).
24. Відповідно до п. 9.2.1. Статуту члени повідомляються про проведення зборів членів персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за десять днів до скликання зборів членів.
25. Згідно п. 9.2.2. Статуту будь-хто із членів підприємства вправі вимагати розгляду питання на зборах членів за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 5 днів до початку зборів.
26. Як передбачено п. 9.3.11. Статуту, до компетенції зборів членів підприємства належить прийняття та виключення члена з підприємства.
27. Пунктом 9.4.1. Статуту визначено, що кожний член підприємства має кількість голосів, пропорційну його частці у статутному фонді.
28. Збори членів вважаються повноважними, якщо на них присутні члени (представники членів), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів (п. 9.4.2. Статуту).   
29. Відповідно до п. 9.4.3. Статуту, рішення загальних зборів приймається простою більшістю голосів.
30. Пунктом 9.4.5. Статуту встановлено, що голосування на зборах членів провадиться за принципом - на один відсоток статутного фонду припадає один голос.
31. Згідно п. 10.1. Статуту, при виході члена підприємства із підприємства йому сплачується вартість частини майна підприємства, пропорційна його частці в статутному фонді. На вимогу члена та за згодою підприємства його вклад до статутного фонду може бути повернений повністю або частково в натуральній формі.
32. 16 січня 2013 року член Малого підприємства "Старт" ОСОБА_1 звернувся до голови зборів членів підприємства ОСОБА_2 з заявою про вихід із членів підприємства в якій у відповідності до п. 9.3.11. Статуту Малого підприємства "Старт", просив вивести його із членів підприємства згідно умов визначених п. 10.1. вказаного Статуту. Крім цього, ОСОБА_1 просив загальні збори членів підприємства вирішити питання повернення належного йому вкладу до статутного фонду повністю в натуральній або грошовій формі до 16.02.2013 року(а.с. 103).
Відповідно до внесених Законом України №3263-VI від 21.04.2011 року змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», які набули чинності 07.06.2011 року, та які діяли на дату подання ОСОБА_4 заяви про вихід із членів підприємства законодавство не передбачало, що заява фізичної особи-учасника підприємства про вихід має бути нотаріально посвідченою. Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»(в редакції чинній на дату подання заяви про вихід із членів підприємства), у разі внесення змін до установчих документів, пов`язаних зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників).
33. 05 березня 2013 року проведені загальні збори членів підприємства МП «Старт», які оформлені протоколом №11. Порядком денним вказаних зборів було розгляд заяви ОСОБА_1  про вихід з членів підприємства МП «Старт» від 16.01.2013 року(а.с.104).
34. За присутності членів підприємства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 обрано голову зборів ОСОБА_2 , секретарем - ОСОБА_3 . Загальними зборами членів підприємства вирішено з підстави п.п. 10.1., п. 10 статуту малого підприємства "Старт":  
1. Вивести із складу членів підприємства Малого підприємства "Старт" ОСОБА_1 ; 
2. Повернути ОСОБА_1 вклад статутного фонду в натуральній формі із розрахунку належної йому частки статутного фонду, а саме 1/3 капітальної будівлі, інвентаризаційний № 1, залишковою балансовою вартістю 44575,72 грн., площею 83,00 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якої входять такі внутрішні приміщення: 
1. Коридор - 1,60 кв.м. 
2. Генераторна - 6,60 кв.м. 
3. Гардеробна - 7,00 кв.м. 
4. Душова - 2,60 кв.м. 
5. Коридор - 13,70 кв.м.
6. Коридор - 1,10 кв.м. 
7. Туалет - 1,10 кв.м. 
8. Душова - 2,50 кв.м. 
9. Гардеробна - 7,60 кв.м. 
10. Приміщення - 26,90 кв.м. 
11. Приміщення - 10,10 кв.м. 
Всього 83,00 кв.м. 
35. За дане рішення проголосовано "ЗА" одноголосно. Протокол загальних зборів підписано головою зборів ОСОБА_2 та секретарем ОСОБА_3 .
36. ОСОБА_1 звернувся із нотаріально завіреною заявою від 15.03.2013 року до загальних зборів членів Малого підприємства "Старт", у якій зазначив, що 16.01.2013 року ним прийнято рішення про вихід зі складу членів малого підприємства "Старт" за власним бажанням та має намір отримати вартість частини майна підприємства пропорційно його частці в статутному фонді малого підприємства "Старт". Крім того, ОСОБА_1 просить вирішити питання про проведення належної йому частини майна підприємства в натуральній або грошовій формі в максимально короткий термін згідно діючого законодавства(а.с. 105).
37. Відповідно до заяви від 17.09.2013 року ОСОБА_1 , адресованої директору Малого підприємства "Старт", вказано, що в зв`язку з виходом зі складу членів малого підприємства "Старт" ОСОБА_1 15.03.2013 року подав заяву про повернення належної йому частини майна підприємства або сплатити його вартість. Дана заява залишена без розгляду, тому ОСОБА_1 просить в термін до 30.09.2013 року сплатити вартість його частки майна підприємства.
38. 25 червня 2014 року були проведені загальні збори членів Малого підприємства «Старт», які оформлені протоколом №01-14(а.с. 38-40).
39. За присутності членів підприємства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із загальною кількістю голосів - 66,67% загальними зборами затверджено порядок денний загальних зборів членів підприємства: про зменшення розміру статутного фонду підприємства та визначення порядку перерозподілу часток у статутному фонді підприємства, про внесення змін до статуту підприємства у зв`язку зі зміною складу членів підприємства, про уповноваження особи на вчинення дій з проведення державної реєстрації змін до установчих документів підприємства.  
40. На вказаних загальних зборах членів Малого підприємства "Старт" вирішено: 
1) зменшити статутний фонд підприємства та встановити його у розмірі 14000,70 грн., статутний фонд підприємства розподілити в такому виразі: ОСОБА_2 - 7001,40 грн., що становить 50,1% відсотка статутного фонду підприємства, ОСОБА_3 - 6999,30 грн., що становить 49,9% статутного фонду підприємства; 
2) внести зміни до статуту товариства, виклавши п. 5.1. та абз. 3 п. 6.2. в новій редакції: 5.1. Статуту: членами підприємства є громадяни України: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Абзац 3 п. 6.2. Статуту: частка кожного члена в статутному фонді підприємства становить: ОСОБА_2 - 7001,40 грн., що становить 50,1% статутного фонду підприємства, ОСОБА_3 - 6999,30 грн., що становить 49,9% статутного фонду підприємства;
3) уповноважити директора підприємства ОСОБА_2 подати державному реєстратору документи, необхідні для вчинення реєстраційних дій пов`язаних зі зміною складу членів підприємства та зміною (зменшенням) розміру статутного фонду підприємства. Даний протокол підписано головою зборів ОСОБА_2 та секретарем зборів ОСОБА_3 .
41. 27 червня 2014 року проведено загальні збори членів Малого підприємства "Старт", які оформлені протоколом № 02-14.(а.с. 107-109) 
42. За присутності членів підприємства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із загальною кількістю голосів 100% на загальних зборах прийнято рішення про затвердження порядку денного загальних зборів членів підприємства, зокрема: про звільнення директора підприємства ОСОБА_2 , про припинення малого підприємства "Старт" шляхом його ліквідації, про призначення ліквідаційної комісії малого підприємства "Старт", визначення обсягу її повноважень та порядку прийняття рішень, про заходи з ліквідації малого підприємства "Старт", про уповноваження особи на вчинення дій з подачі рішення загальних зборів членів підприємства про припинення підприємства шляхом ліквідації.
43. Вказаними загальними зборами членів малого підприємства "Старт" вирішено: 
1) звільнити ОСОБА_2 з посади директора малого підприємства "Старт" за власним бажанням з 27.06.2014 року на підставі ст. 38 КЗпП України; 
2) припинити меле підприємство "Старт" шляхом його ліквідації; 
3) утворити ліквідаційну комісію малого підприємства "Старт" у складі: голова ліквідаційної комісії - член підприємства ОСОБА_2 , член ліквідаційної комісії - член підприємства ОСОБА_3 ; 
4) затвердити заходи з ліквідації малого підприємства "Старт", зокрема, виплатити членам підприємства вартість частини майна підприємства, пропорційно їх часткам у статутному фонді підприємства. На їх вимогу повернути вклад повністю або частково в натуральній формі; 
5) уповноважити члена підприємства ОСОБА_2 подати державному реєстратору рішення про припинення малого підприємства "Старт" шляхом ліквідації. Вказаний протокол підписано головою зборів ОСОБА_2 та секретарем зборів ОСОБА_3 
44. ОСОБА_1   звернувся    до  Малого підприємства "Старт" із заявою від 28.05.2015 року, у якій просив, враховуючи проведення процедури ліквідації підприємства та не проведення розрахунку із ним, надати документи, а саме: рішення зборів членів малого підприємства "Старт" про ліквідацію, копію оголошення про ліквідацію, копію ліквідаційного балансу, висновок податкової перевірки в зв`язку із ліквідацією. Разом з тим, у зазначеній заяві ОСОБА_1 вказано, що позовні вимоги у цивільній справі мотивовано тим, що останній володіє часткою у статуті Малого підприємства "Старт", однак після прийняття загальними зборами членів підприємства рішення про задоволення заяви від 16.01.2013р. про вихід зі складу членів підприємства, залишилось не вирішеним питання щодо виплати позивачу вартості частки підприємства(а.с. 134).
45. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.11.2016р. у справі № 676/9009/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Малого підприємства "Старт" про проведення виплати вартості частки підприємства позов задоволено частково. Вирішено стягнути з малого підприємства "Старт" (код ЄДРПОУ 14178960, адреса: АДРЕСА_1, м. Кам`янець-Подільський) на користь ОСОБА_1 належну йому вартість частки майна підприємства в розмірі 767247,85 грн., 7499 грн. судового збору, 19950 грн. - відшкодування вартості проведених по справі судових експертиз, 456,41 грн. - витрат пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту; 9003,87 грн. - витрат на правову допомогу(а.с. 74-76).
46. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.05.2019р. у справі № 676/9009/13-ц рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.11.2016р. в частині стягнення судових витрат на проведення у справі судових експертиз змінено,    зменшивши    розмір    судових витрат на проведення у справі судових експертиз з 19950 грн. до 9126 грн. В решті рішення залишено без змін(а.с. 77-80).
47. Постановою від 19.06.2019 року ВП № 59368132 державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 676/9009/13-ц від 04.06.2019р. про стягнення з малого підприємства "Старт" на користь ОСОБА_1 належну    йому     вартість   частки майна підприємства в розмірі 767 247,85 грн., 7499 грн.00 коп. судового збору, 456,41 грн. 00 коп. витрат пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту, 3781,66 грн. витрат на правову допомогу(а.с. 110-111).
48. Постановою від 25.06.2019 року ВП № 59368132 державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках АТ "Райффайзен банк Аваль" та всіх інших відкритих рахунках, що належать Малому підприємству "Старт" (а.с. 112).      
49. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі №676/9009/13-ц рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.11.2016р. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07.05.2019р. скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до малого підприємства "Старт" про стягнення вартості частки підприємства закрито, оскільки спір у цій справі виник з корпоративних відносин між учасниками МП «Старт» щодо стягнення вартості частки підприємства, яка належить ОСОБА_1 , то цей спір є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. (а.с. 84-88).
50. Згідно інформації про виконавче провадження від 19.03.2020р. виконавче провадження № 59368129 за виконавчим листом від 04.06.2019 року № 676/9009/13-ц зупинено на підставі рішення Верховного Суду(а.с. 113-114).
51. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.03.2020р. № 202943690 власником нежилого приміщення цеху по виробництву металовиробів, загальною площею 271,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є Мале підприємство "Старт"(а.с. 144-147).
52. 05 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малого підприємства "Старт" із запрошенням, відповідно до якого з метою виконання рішення вищого органу малого підприємства "Старт" № 11 від 05.03.2013р. просив 12.03.2020р. о 10:00 год. з`явитись до приватного нотаріуса Біллер М.Ю. за адресою: АДРЕСА_2 для складання акта прийому-передачі майна та посвідчення справжності підписів на ньому(а.с. 89).  
53. ОСОБА_1 звернувся із нотаріально завіреною заявою від 28.05.2020р. до загальних зборів членів малого підприємства "Старт", у якій вказав, що 15.03.2013р. ним була подана заява про вихід з складу членів малого підприємства "Старт". Разом з тим, останнім повідомлено у заяві, що цією заявою відкликає заяву про вихід зі складу членів Малого підприємства "Старт"(а.с. 121). 
54. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Малого підприємства "Старт" про визнання недійсним рішення загальних зборів Малого підприємства "Старт", оформленого протоколом № 01-14 від 25.06.2014 року
55. Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.
56. Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів Малого підприємства "Старт", оформленого протоколом № 01-14 від 25.06.2014 року. В якості підстави позовних вимог позивачем зазначено, що вказане рішення загальних зборів прийняте з порушенням порядку скликання та проведення загальних зборів учасників товариства, оскільки ОСОБА_1 , як учасника Малого підприємства "Старт", не було повідомлено про час та дату проведення загальних зборів та рішення прийнято за його відсутності.
57. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
58. Згідно частин 1, 3 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва.
59. З матеріалів справи вбачається, що   Мале підприємство «Старт» засноване шляхом об`єднання майна (внесків) членів підприємства відповідно до чинного законодавства України для здійснення господарської діяльності на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності,      про що вказано в п.1.1 Статута Малого підприємства «Старт» в редакції від 28.10.2005 року діючого на дату проведення оскаржуваного рішення зборів від 25.06.2014 оформлених протоколом №01-14.
60. Отже, право колективної власності юридичної особи, створеної на базі майна її членів (учасників), полягає у використанні належних їй засобів виробництва на власний розсуд і в інтересах її членів (учасників).
61. Підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки (частини 1 та 3   статті 62 ГК України). 
62. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов`язки (частина 3   статті 62 ГК України).
63. Залежно від форм власності, відповідно до   статті 63 Господарського кодексу України, в Україні може діяти, зокрема, підприємство на основі колективної власності (підприємство колективної власності). 
64. Згідно із частиною п`ятою   статті 63 Господарського кодексу України   корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.
65. За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу   стаття 63 Господарського кодексу України   відносить колективні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності. Підприємство колективної власності є однією з організаційно-правових форм підприємств, кваліфікуючою ознакою якої є визначена форма власності, на якій засноване і діє таке підприємство. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду співвласники колективного підприємства незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між ними та цим підприємством щодо його створення, діяльності, управління або припинення діяльності є корпоративними (пункт 34 постанови від 13 листопада 2019 року у справі № 146/616/15-ц, провадження № 14-444цс19).
66. Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що Мале підприємство «Старт» за способом утворення є корпоративним підприємством, яке характеризується тим, що утворилося засновниками за їх спільним рішенням, діє на основі об`єднання майна засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються.
67. Відповідно до частин першої, третьої статті 167 ГК України корпоративними правами є права особи частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
68. Отже корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.
69. Внаслідок цього відносини щодо реалізації та захисту корпоративних прав, пов`язаних із участю у малому підприємстві "Старт" та з виходом підприємства, за аналогією регулюються нормами права якими унормовано подібні за змістом відносини - щодо реалізації та захисту корпоративних прав, пов`язаних із участю в товаристві з обмеженою відповідальністю та з виходом з такого товариства.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.11.2018р. по справі № 922/60/18.
70. Відповідно до частин 1, 5 ст. 98 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній станом на дату прийняття загальними зборами членів МП «Старт» спірного рішення оформленого протоколом № 01-14 від 25.06.2014 року) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.
71. За змістом наведених вище положень закону, сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.   При цьому, учасник, який вибув зі складу юридичної особи,   може бути стороною корпоративного спору, зокрема, про визнання недійсними рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.
72. Тобто, право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають ті його учасники, які були учасниками на дату прийняття рішення, що оскаржується. 
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі   Верховного    Суду   від   18.04.2018   у   справі   № 910/7847/17, від 12.06.2018 у справі № 910/10134/17, від 04.09.2018 у справі 915/593/17, від 16.10.2018 у справі № 910/15792/14.
73. Таким чином, під час вирішення корпоративного спору суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.
74. Разом з тим, недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням прав тих позивачів, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї особи. 
Аналогічна правова позиція викладена постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.05.2018р. у справі № 912/779/17, 18.04.2018 у справі №910/7847/17, від 16.10.2018 у справі №910/15792/14, від 22.05.2019 у справі №904/7274/17, від 03.12.2019 у справі №909/230/19, від 26.02.2020 у справі №906/461/19.
75. Як зазначалось вище, предметом оскарження у даній справі є прийняте загальними зборами учасників Малого підприємства "Старт" рішення, оформленого протоколом № 01-14 від 25.06.2014 року, яким зокрема, зменшено статутний фонд підприємства та встановлено його у розмірі 14000,70 грн., внесено зміни до статуту товариства, згідно яких членами підприємства стали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
76. При цьому, колегія суддів відзначає, що прийняттю оскаржуваного рішення у часовій хронології передувало рішення загальних зборів членів підприємства Малого підприємства "Старт", оформленого протоколом від 05.03.2013 року, згідно якого виведено зі складу членів Малого підприємства "Старт" ОСОБА_1 на підставі його заяви про вихід з членів підприємства від 16.01.2013 року.
77. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 16.01.2013 року    до     голови     зборів     членів    підприємства ОСОБА_2 з проханням у відповідності до п. 9.3.11. Статуту Малого підприємства "Старт" вивести його із членів підприємства згідно умов, визначених п. 10.1. вказаного Статуту. Крім того, у заяві ОСОБА_1 просив загальні збори членів підприємства вирішити питання повернення належного йому вкладу до статутного фонду повністю в натуральній або грошовій формі до 16.02.2013 року. При цьому, у нотаріально завіреній заяві від 15.03.2013 р. ОСОБА_1 зазначив про прийняте ним рішення про вихід зі складу членів малого підприємства "Старт" за власним бажанням.
78. Прийняте ОСОБА_1 рішення щодо виходу зі складу членів малого підприємства "Старт" також підтверджується зі змісту його заяви від 17.09.2013 року, у якій позивачем зазначено, що у зв`язку з виходом зі складу членів Малого підприємства "Старт" останній 15.03.2013 року подав заяву про повернення належної йому частини майна підприємства або сплатити його вартість.
79. Крім того, колегія суддів відзначає, що реалізація ОСОБА_1 наданого йому законодавством прав на вихід з Малого підприємства "Старт" та звернення із заявою про вихід зі складу членів підприємства до загальних зборів підприємства підтверджується також змістом судових рішень у справі № 676/9009/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Малого підприємства "Старт" про проведення виплати вартості частки підприємства.
80. Відповідно до частини першої статті 148 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.
81. За змістом частини першої статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасник товариства мав право вийти з товариства у будь-який строк незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Підставою припинення участі в господарському товаристві міг бути юридичний факт подання учасником заяви про вихід з товариства.
82. Реалізація права на вихід зі складу учасників товариства законодавчо не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству.
83. З огляду на наведені вище норми, право на вихід з товариства у відповідний період було законодавчо врегульоване як безумовне суб`єктивне право учасника, яке не залежало від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого мала наслідком припинення участі в товаристві. Тобто вихід з товариства є одностороннім правочином його учасника, вчиненим у письмовій формі у вигляді заяви про вихід з товариства, підписаної учасником.
84. Такий правочин, хоч і вчиняється за волевиявленням однієї особи, спричиняє юридичні наслідки для інших осіб, зокрема, виникнення у товариства обов`язку виплатити колишньому учаснику вартість його частки у встановлений строк. Тому неодмінною умовою для реалізації учасником вчиненого ним волевиявлення на припинення участі в товаристві є повідомлення товариства про прийняте рішення.
85. Відтак, вихід з товариства є безпосередньою дією учасника, спрямованою на припинення корпоративних відносин з товариством з ініціативи учасника товариства, вчинення якої реалізується учасником шляхом подання до товариства заяви в письмовій формі, підписаної учасником.
86. У зв`язку із цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку.
Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 127/16567/17 та від 07.04.2020 у справі №   910/7674/18 та постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №911/1888/18.
87. Отже, з моменту виходу особи зі складу учасників товариства така особа втрачає корпоративні права учасника, зокрема право на участь в управлінні справами товариства, на участь у загальних зборах учасників товариства. Відповідно до положень статті 148 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) наслідком подання учасником товариства заяви про вихід з товариства є припинення корпоративних відносин з товариством та отримання права на виплату вартості частини майна, пропорційну частці такого учасника у статутному капіталі товариства.
88. Враховуючи вищенаведені норми законодавства та правові висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 втратив корпоративні права на участь у Малому підприємстві "Старт" з січня 2013 року, тоді як оскаржуване рішення загальних зборів, які є предметом оскарження у даній справі, прийнято 25.06.2014 року, в період коли право участі у підприємстві позивача було припинено, в зв`язку з чим прийняття рішення загальним зборами підприємства у вказаний період не впливає на права позивача та не перебуває в залежності від волевиявлення останнього.
89. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до положень   ст. 167 ГК України   правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.
90. Отже, посилання позивача на недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням його прав, оскільки на час проведення 25.06.2014 загальних зборів членів Малого підприємства «Старт» ОСОБА_1 не був учасником вказаного підприємства.
91. Доводи позивача про те, що його безпідставно було виключено зі складу учасників згідно рішення від 05.03.2013р. та те, що він продовжує бути учасником малого підприємства "Старт" є безпідставними та спростовуються самою ж заявою ОСОБА_1 про вихід із членів підприємства. 
92. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, реалізація права на вихід зі складу учасників товариства законодавчо не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства; право на вихід з товариства є безумовним суб`єктивним правом учасника, яке не залежить від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого мала наслідком припинення участі в товаристві. Отже, оскільки вихід члена підприємства не ставить у залежність внесення змін до установчих документів, позиція позивача про те, що відомості, пов`язані зі зміною складу учасників підлягали державній реєстрації відповідно до протоколу № 11 від 05.03.2013 року не можуть слугувати підставою для задоволення позову. Разом з тим, як вбачається із Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 25421009 від 28.07.2020р. державним реєстратором 26.06.2014 року було внесено запис про реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників) відповідно до протоколу № 01-14 від 25.06.2014р. у відповідності до вимог ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань". 
93. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у разі якщо всупереч законодавству, яке діяло на час звернення позивача до суду, товариство не вчиняло дії у зв`язку з виходом учасника з товариства, у тому числі не вирішувало питання про внесення змін до установчих документів товариства, то підстави для виникнення в товариства перед учасником обов`язку внести до ЄДР такі зміни відсутні. А учасник товариства мав право встановлювати фактичні обставини свого виходу з товариства у спорі з товариством про виконання обов`язків, пов`язаних з таким виходом, спростовуючи дані, внесені до ЄДР. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/7674/18.
94. Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів обставини порушення його права внаслідок прийняття рішень загальних зборів членів Малого підприємства «Старт» від 25.06.2014, оформлених протоколом №01-14.
95. Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини      у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції      зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити      як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
96. Відповідно до   ст.73 ГПК України   доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
97. Згідно із п.1   ст.76 ГПК України   суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
98. Частинами 1-3   статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
99. Відповідно до   ст. 276 Господарського процесуального кодексу України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
100. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північно-Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі №924/702/20 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
101. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку   ст. 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269,   270,   273, 275,   276,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд   
УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.09.2020 року у справі №924/702/20 без змін.
2. Справу №924/702/20 повернути  Господарському суду Хмельницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "07" грудня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.  

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.