УХВАЛА
 
28 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 361/4896/16-ц
провадження № 61-15083ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому просила встановити факт проживання однією сім`єю її та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки в період з 15 травня 2012 року 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності на 1/4 частини квартири 
АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 
2016 року позов задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю 
як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період 
з 15 травня 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням неповнолітня ОСОБА_4 в особі законного представника матері ОСОБА_5 , як особа, яка не брала участь у справі, звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2020 року до участі у справі 
в якості правонаступника померлої відповідачки ОСОБА_6 залучено ОСОБА_2 . 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду 
від 03 вересня 2020 року у вищевказаній справі.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 15 жовтня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача 
Бурлакова С. Ю.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку 
на касаційне оскарження. 
 
ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яке мотивовано тим, що в судовому засіданні апеляційного суду 03 вересня 2020 року участі не приймала, хоча подавала до суду клопотання про перенесення розгляду справи. Про відмову у задоволенні зазначеного клопотання вона дізналася після 03 вересня 2020 року, коли отримала по пошті копію оскаржуваної постанови апеляційного суду. 
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений 
в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Наведені у клопотанні причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не є поважними, оскільки ОСОБА_1 не надала належних і допустимих доказів на підтвердження обставин отримання нею копії оскаржуваної постанови апеляційного суду 03 вересня 2020 року (поштовий конверт, довідка суду тощо). 
 
Згідно з актом управління забезпечення автоматизованого документообігу Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року № 1184 копія постанови Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року з датою на печатці про час виготовлення та копія конверта в матеріалах, доданих до касаційної скарги, відсутні.
 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє 
у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження 
є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження 
з наведенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів.
 
Разом із цим, в порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, 
що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), 
на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Окрім цього, в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України 
в касаційній скарзі не зазначено правонаступника ОСОБА_2 , її місце проживання чи перебування. 
 
Також, в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України 
до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги на рішення суду, яким вирішено позовну заяву майнового та немайнового характеру. 
 
Позовну заяву подано у серпні 2016 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата - 
1 378,00 грн) (підпункти 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовної заяви у даній справі).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру (визнання права власності на 1/4 частини квартири) з урахування вартості 1/4 частини квартири становить не менше 1 102,40 грн (1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн), х 200 %) та за вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу) становить 1 102,40 грн (551,20 грн х 200 %), а всього 2 204,80 грн.
 
Згідно з наданої копії квитанції від 09 жовтня 2020 року № 22 ОСОБА_1 судовий збір за подання касаційної скарги сплачено в розмірі 1 680 грн.
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі не меншому 524,80 грн (2 204,80 грн - 1 680,00 грн).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі не меншому 524,80 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 31219207026007, номер рахунку отримувача (стандарт ІBAN) - UA678999980000031219207026007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення)
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявникам можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 , неповажними 
 
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 листопада 2020 року але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені законом.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                       С. Ю. Бурлаков