ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року                                                                             Справа №  908/739/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),
                       суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.   

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників сторін:
від позивача: Краснокутська Д.О., довіреність №27  від 01.01.2020,  адвокат;
від відповідача-1: представник не з`явився;
від відповідача-2: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 у справі №908/739/20 (суддя Смірнов О.Г., повне рішення складено 06.10.2020)
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго",                     м. Запоріжжя
до відповідача-1: Енергодарської міської ради, м. Енергодар Запорізької області
до відповідача-2: Виконавчого комітету Енергодарської міської ради,                                м. Енергодар Запорізької області

про стягнення солідарно грошових коштів в сумі 346258,12 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У березні 2020 року Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовом про солідарне стягнення з Енергодарської міської ради та Виконавчого комітету Енергодарської міської ради грошових коштів у сумі 346258,12 грн. 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заявлена до стягнення сума 346258,12 грн є збитками внаслідок неправомірних дій Енергодарської міської ради як власника майна КП «Доркомунгосп», чому надана оцінка судом у справі про банкрутство №908/1218/17. Тому, наявні підстави для застосування положень ч.6 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» для покладення солідарної відповідальності на Відповідачів, які допустили порушення вимог частини шостої цієї статті. 

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечував з огляду на те, що твердження ПАТ “Запоріжжяобленерго” щодо порушення власником майна боржника – Енергодарською міською радою та головою ліквідаційної комісії Курдею Ігорем Івановичем вимог ч. 1 ст. 95 Закону є безпідставними; в ухвалі суду від 15.08.2019 №908/1218/17 не зазначено про визнання Енергодарської міської ради, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради відповідальними за заборгованість КП “Доркомунгосп” Енергодарської міської ради перед ПАТ “Запоріжжяобленерго” за послуги з постачання електричної енергії; вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними відповідно до п.5 ст. 45 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”; Позивачем не доведено складу збитків; відповідно до положень чинного законодавства та статуту КП «Доркомунгосп» не відповідає за зобов`язаннями засновника, а засновник не відповідає за зобов`язанням підприємства, нормами ЦК України та ГК України субсидіарна відповідальність інших осіб, в тому числі органів місцевого самоврядування – власників комунальних унітарних комерційних підприємств за борги цих підприємств не передбачена; Енергодарська міська рада не несе відповідальності за зобов`язаннями ліквідованого КП «Доркомунгосп», а Виконавчий комітет Енергодарської міської ради не є органом його управління та відсутні обставини вчинення ним дій, спрямованих на доведення боржника до банкрутства.

Відповідач-2 правом на подання відзиву на позовну заяву до суду першої інстанції не скористався. 

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 у справі №908/739/20 (суддя Смірнов О.Г.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю Позивачем складу збитків, а саме причинно - наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою засновника  (власника майна) боржника Енергодарською міською радою та фактом понесення збитків Позивачем, якими визначена грошова сума кредиторських вимог, що залишилась не задоволеною у справі про банкрутство №908/1218/17 через відсутність майнових активів боржника в ліквідаційній процедурі, провадження у якій судом закрито, а вимоги визнані погашеними. Виконавчий комітет Енергодарської міської ради не входить до кола суб`єктів, визначених відповідальними відповідно до ч. 6 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тому позовні вимоги до нього також визнані судом неправомірними.

Доводи та вимоги апеляційної скарги та відзиву не неї.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Позивач, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          з огляду на обставини, встановлені судом в ухвалі від 15.08.2019 у справі №908/1218/17, у Позивача в силу ч.6 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» виникло право стягнення з Енергодарської міської ради, як засновника та власника майна ліквідованого боржника, незадоволених в процедурі банкрутства кредиторських вимог;
-          судом неправомірно надано оцінку доказам та обставинам, які вже досліджувалися при розгляді справи про банкрутство та мали бути прийняті як преюдиційні факти, зокрема, щодо визначення наявності причинно–наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою Енергодарської міської ради та збитками, понесеними Позивачем, які полягали в порушенні Відповідачем-1 законодавства про банкрутство, що призвело до накопичення боргів та їх незадоволення в процедурі банкрутства. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 03.11.2020 для розгляду зазначеної апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М.,        Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів                Подобєда І.М., Кощеєва І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 у справі №908/739/20. Розгляд справи №908/739/20 призначений у судовому засіданні на 07.12.2020 на 10.00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №511.

07.12.2020 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Подобєда І.М. розгляд справи не відбувся, про що складено інформаційну довідку від 07.12.2020.

10.12.2020 у зв`язку з закінченням тимчасової непрацездатності судді         Подобєда І.М. розгляд справи був призначений у судовому засіданні на 14.12.2020 на 11.30 год. в режимі відеоконференції в системі "EasyCon" (для представника Позивача за його клопотанням), про що прийняті ухвали від 10.12.2020.

У судовому засіданні 14.12.2020 повноважний представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідач-1 та Відповідач-2 явку повноважних представників у судове засідання 14.12.2020 не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені за допомогою телефонного зв`язку, про що складена телефонограма №596 від 09.12.2020.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи неведене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності повноважних представників відповідачів.

При цьому, суд враховує позицію Відповідача-1, наведену у поданому ним до суду відзиві на апеляційну скаргу від 26.11.2020 №01-01-36/5070, в якому він проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Зазначив, що враховуючи закриття провадження у справі №908/1218/17 про банкрутство КП «Доркомунгосп», незадоволені кредиторські вимоги Позивача в силу приписів ч.5 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі – Закон) вважаються погашеними. Положення ч. 6 ст. 95 Закону не покладає автоматично відповідальність за дії, зобов`язання боржника на засновника, а лише передбачає можливість такого звернення. В ухвалі суду від 15.08.2019 у справі №908/1218/17 відсутні факти, які б свідчили про встановлення судом причинно – наслідкового зв`язку, такі факти відсутні і в цій справі також. Посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права внаслідок дослідження фактів, які встановлені ухвалою суду від 15.08.2019 №908/1218/17, не відповідають положенням статей 73, 86 ГПК України. 

Обставини справи, встановлені апеляційним судом. 

Рішенням Енергодарської міської ради №7 від 17.10.2006 було створено Комунальне підприємство «Доркомунгосп» Енергодарської міської ради, затверджений його статут, передано з балансу КП «Експлуатаційне дорожньо – ремонтне підприємство» на баланс КП «Доркомунгосп» Енергодарської міської ради майно згідно з додатком на праві господарського відання (а.с. 36, том 1).

Згідно п. 1.2., 1.5. Статуту КП «Доркомунгосп» Енергодарської міської ради власником підприємства є територіальна громада м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради. Підприємство не відповідає по зобов`язаннях власника, рівно як і власник не відповідає по зобов`язаннях підприємства.

Відповідно до п. 2.1. Статуту основною метою діяльності підприємства є одержання прибутку в результаті власної господарської діяльності по утриманню доріг і ремонту, зелених насаджень, архітектурних форм та інших об`єктів благоустрою.

Відповідно до п. 3.7. Статуту джерелом фінансування є кошти, виділені місцевим бюджетом, фондом охорони навколишнього природного середовища, кошти, отримані від здійснення господарської діяльності, також інші надходження, не заборонені законодавством.

Майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади м. Енергодара і закріплено за ним власником або уповноваженим ним органом на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником або уповноваженим ним органом, з обмеженням правомочності розпорядження цим майном без згоди власника (п. 3.10. Статуту).

19.12.2006 був вчинений запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань про створення КП «Доркомунгосп» Енергодарської міської ради.

23.12.2011 на сесії Енергодарської міської ради було прийнято рішення №41 “Про ліквідацію Комунального підприємства “Доркомунгосп”, за змістом якого (пункти 1, 2, 3, 4), враховуючи недоцільність функціонування збиткового Комунального підприємства “Доркомунгосп” вирішено: ліквідувати вказане підприємство, не застосовувати положення Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” до Комунального підприємства “Доркомунгосп”, для припинення діяльності підприємства створити ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи (голова комісії – Шестопалов Олег Володимирович, арбітражний керуючий), ліквідаційній комісії з припинення юридичної особи почати роботу з 01.01.2012 та завершити її у строк до 31.03.2012, надавши проміжний та ліквідаційний баланс для затвердження міському голові Наумичеву І.М. 

З моменту оприлюднення Енергодарською міською радою рішення про ліквідацію Комунального підприємства “Доркомунгосп” у кредиторів боржника виникло право заявити у встановлений в повідомленні строк свої грошові вимоги, зокрема ПАТ “Запоріжжяобленерго” (Позивач) звернулось до голови ліквідаційної комісії у встановлений строк зі своїми грошовими вимогами (листи № 63/759 від 15.03.2012, № 63/1019 від 11.04.2012). Зазначені вимоги розглянуті головою ліквідаційної комісії та визнані на загальну суму 2673010,05 грн (листи КП “Доркомунгосп” від 16.08.2012, 30.07.2012). Разом з тим Позивач вказує, що неодноразово звертався до голови ліквідаційної комісії та до голови Енергодарської міської ради та у своїх зверненнях вказував на факти порушення чинного законодавства у зв`язку з недотриманням вимог закону щодо звернення із заявою про порушення справи про банкрутство, що підтверджується листами від 05.08.2014 № 63/1073, № 63/1076, від 17.12.2014 № 63/1942, від 09.07.2015 вих. № 63/770, від 04.09.2015 вих. № 63/960, від 27.10.2015 вих. № 63/1121, від 16.11.2015 вих. № 63/1205.

26.07.2017 порушено провадження у справі №908/1218/17 про банкрутство Комунального підприємства “Доркомунгосп” за заявою кредитора ПАТ “Запоріжжяобленерго” за загальною процедурою. Під час розгляду справи про банкрутство ПАТ “Запоріжжяобленерго” визнано кредитором Комунального підприємства “Доркомунгосп” Енергодарської міської ради.

Ухвалою суду від 25.01.2018 у справі №908/1218/17 задоволено заяву ПАТ “Запоріжжяобленерго” №857-юр від 22.12.2017 року (вх. № 08-06/30644 від 26.12.2017) про визнання грошових вимог до боржника та визнано кредитором у справі ПАТ “Запоріжжяобленерго” з вимогами у розмірі 343  058,12 грн (4 - та черга задоволення вимог).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.08.2019 у справі №908/1218/17 встановлено порушення засновником (власником майна) боржника - Комунального підприємства “Доркомунгосп” Енергодарської міської ради Енергодарською міською радою, керівником боржника - Прачем Віталієм Васильовичем, головою ліквідаційної комісії боржника  - Курдею Ігорем Івановичем вимог ч. 1 ст. 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” стосовно невиконання ліквідатором (ліквідаційною комісією) боржника обов`язку звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство Комунального підприємства “Доркомунгосп” Енергодарської міської ради. 

Також, ухвалою суду від 15.08.2019 у справі № 908/1218/17 затверджено звіт ліквідатора (вх. 08-08/16764/19 від 15.08.2019) та ліквідаційний баланс банкрута - Комунального підприємства “Доркомунгосп” Енергодарської міської ради, ліквідовано банкрута - Комунальне підприємство “Доркомунгосп” Енергодарської міської ради. Провадження у справі закрито через відсутність у банкрута майна для здійснення своєї статутної діяльності, тому вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними відповідно до п. 5 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспоможності боржника або визнання його банкрутом».

Цією ухвалою судом встановлено, що в ході проведення ліквідаційної процедури в  межах справи про банкрутство КП “Доркомунгосп” виявлено відсутність у боржника майнових активів для погашення вимог кредиторів в повному обсязі. Про це зазначено у звіті ліквідатора, який надано комітету кредиторів для схвалення.

Розпорядження Енергодарської міської ради про передачу майна з балансу КП “Доркомунгосп” на баланс іншої юридичної особи від 29.07.2011 №218-р; від 04.08.2011 №228-р: від 30.12.2011 №387-р, що передували процедурі досудової ліквідації, станом на 01.04.2012р. (на час закінчення процедури досудової ліквідації) свідчать, що власник майна – Енергодарська міська рада був обізнаний про недостатність коштів у боржника для задоволення вимог кредиторів, зокрема, вимог ПАТ “Запоріжжяобленерго” та податкового органу.

А тому, керуючись вимогами ст. ст. 7, 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, в редакції, що діяла на 01.04.2012, повинен був звернутися у місячний строк до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство як і голова ліквідаційної комісії боржника, призначений Енергодарською міською радою.

Позивач зазначає, що дії Енергодарської міської ради щодо вилучення від  Комунального підприємства “Доркомунгосп” та передачі іншій юридичній особі майна призвели до позбавлення майна, за рахунок якого здійснювалась статутна господарська діяльність підприємства, що стало причиною зростання кредиторської заборгованості, зокрема, перед ПАТ “Запоріжжяобленерго” та призвело до банкрутства. Зазначає, що оцінка неправомірним діям Енергодарської міської ради, як власника майна Комунального підприємства “Доркомунгосп”, надана судом в ухвалі від 15.08.2019 у справі № 908/1218/17. Вважає, що в результаті неправомірних дій Енергодарської міської ради спричинено збитки позивачу на суму 27921392,37 грн, із яких на даний момент заявлено позов про стягнення боргу в сумі 346258,12 грн. Позивач вказує, що протиправність поведінки  та вина Енергодарської міської ради встановлені судом при розгляді справи про банкрутство КП “Доркомунгосп” та полягає в порушенні власником майна боржника – Енергодарською міською радою вимог Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення щодо звернення із заявою про порушення справи про банкрутство. При цьому збитками вважає кредиторські вимоги, що залишились незадоволеними через відсутність майнових активів боржника в ліквідаційній процедурі. 

Вказане стало підставою звернення із даним позовом. 

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на ч. 1, 6 ст. 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” №2343-XII від 14.05.1992, що був чинним на момент встановлення порушення ухвалою суду від 15.08.2019 у справі № 908/1218/17.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Частиною 1 статті 619 Цивільного кодексу України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва – боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства. 

Так, відповідно до частини 1 статті 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, на яку посилається Позивач, визначено, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, на яку посилається Позивач, власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення власником майна боржника (уповноваженою ним особою), керівником боржника, головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) вимог частини першої цієї статті підлягає розгляду господарським судом при проведенні ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора банкрута, що є підставою для подальшого звернення кредиторів до власника майна боржника (уповноваженої ним особи), керівника боржника, голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність на підставі Кодексу  з процедур банкрутства, який набув чинності 21.10.2019.
Водночас, норми Кодексу про банкрутство (ч. 1, 2 ст. 4) містять аналогічні за змістом положення: засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, центральні органи виконавчої влади, органи Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно вживати заходів для запобігання банкрутству боржника. У разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства.
Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГК України орган, до сфери управління якого входить казенне підприємство, здійснює контроль за використанням та збереженням належного підприємству майна, і має право вилучити у казенного підприємства майно, яке не використовується або використовується не за призначенням, та розпорядитися ним у межах своїх повноважень.
Відповідно до ч. 7 ст. 77 ГК України казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства.
Відповідно до ч.1 ст. 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Згідно ч. 3 ст. 78 ГК України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Збитки, завдані комунальному унітарному підприємству внаслідок виконання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, підлягають відшкодуванню зазначеними органами добровільно або за рішенням суду (частина 9 зазначеної статті).

Як вбачачається з матеріалів справи, відповідно до рішеня Енергодарської міської ради №7 від 17.10.2006 на баланс КП «Доркомунгосп» Енергодарської міської ради було передано майно саме на праві господарського відання. 

За змістом ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на момент ліквідації комунального підприємства як банкрута) майно, що знаходиться у господарському віданні, включається до ліквідаційної маси, на відміну від майна, яке знаходиться в оперативному управлінні та не включається до ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 цього Закону під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

З ухвали Господарського суду Запорізької області від 15.08.2019 у справі №908/1218/17 вбачається, що таких вимог ліквідатором в межах справи про банкрутство заявлено не було.

Посилання апелянта на позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 №5023/4388/12 щодо відповідальності муніціпальної влади і держави в межах Конвенції за діяльність і бездіяльність підприємства, не є релевантним, бо у зазначеній справі судом надавалася оцінка іншим обставинам за наявності майна, що перебуває в оперативному управлінні та не включається до ліквідаційної маси, тому, як зазначено Верховним Судом, захист кредиторів суб`єкта некомерційної господарської діяльності відбувається через механізм, закріплений у положеннях ст.ст. 77, 78 ГК України.

У спірних відносинах статус майна інший та Позивачем не враховано, що в наведеній постанові, як і у справі №927/1124/16 (постанова від 29.10.2019) в межах справи про банкрутство за заявою ліквідатора стягувалася саме заборгованість, а не збитки, як у цій позовній заяві.

Втім, саме в межах справи про банкрутство встановлюється вплив передачі майна на неможливість виконня боржником своїх зобов`язань.

В ухвалі від 15.08.2019 у справі №908/1218/17 судом зазначено, що власник майна – Енергодарська міська рада на час прийняття рішень про передачу майна була обізнана про недостатність коштів у боржника для задоволення вимог кредиторів, зокрема, вимог Позивача та податкового органу.

У частинах 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Нормою ч. 2 ст. 224 ГК України визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:
вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;
додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;
неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;
матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.12.2010 у справі №06/113-38.

Як правильно зроблено висновок судом першої інстанції, Позивачем не доведений складу збитків, а саме відсутній причинно – наслідковий зв`язок між вчиненням Енергодарською міською радою (надалі – Відповідач-1) дій по доведенню до банкрутства – прийняття рішень, згідно яких було вилучено майно (від 29.07.2011, від 04.08.2011, від 30.12.2011) та визначено ліквідувати комунальне підприємство – 23.12.2011 та між сумою збитків – 346258,12 грн, яка складається із боргів, що виникли у серпні 2017 – листопаді 2017 року (після порушення справи про банкрутство – 26.07.2017).

Таким чином, передача окремого майна відбулася задовго до виникнення спірного боргу, тому відсутній причинно – наслідковий зв`язок між діями Відповідача-1 та заявленою до стягнення сумою збитків.

Посилання апелянта на те, що наявна преюдиція і судом у справі про банкрутство (ухвала від 15.08.2019) був встановлений причинно – наслідковий зв`язок, який полягає у порушенні Енергодарською міською радою законодавства про банкрутство (ч.1 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), що прямо впливає на застосування положень ч. 6 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не приймається судом до уваги, оскільки предметом позову у цій справі є стягнення збитків, а не застосування положень ч. 6 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка на час звернення із позовом до суду втратила чинність. 

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Так, пунктами 1.2., 1.3., 1.5. Статуту Комунального підприємства “Доркомунгосп” (далі Підприємства) передбачено, що власником підприємства є територіальна громада м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради. Підприємство здобуває права юридичної особи з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок, печатку зі своїм найменуванням. Підприємство вправі від свого імені укладати договори, здобувати майнові і немайнові права і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді, господарському і третейському судах. Підприємство не відповідає по зобов`язаннях Власника, рівно як Власник не відповідає по зобов`язаннях Підприємства.

Отже, відповідно до Статуту Комунального підприємства “Доркомунгосп”, воно не відповідає по зобов`язаннях Енергодарської міської ради, а Енергодарська міська рада не відповідає по зобов`язаннях Комунального підприємства “Доркомунгосп”.

Щодо позовних вимог до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, судом першої інстанції правомірно зазначено, що цей орган не є ані органом управління КП «Доркомунгосп», ані власником, керівником боржника, ліквідатором, тобто не входить до переліку суб`єктів, які відповідно до ч.6 ст. 95 Закону про банкрутство несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Обставини вчинення Відповідачем-2 дій, спрямованих на доведення боржника до банкрутства, також не доведені.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені   ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -  

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 у справі №908/739/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 у справі №908/739/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта – Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 22.12.2020

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                              І.М. Подобєд

Суддя                                                                                              І.М. Кощеєв