ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року		Справа № 460/1755/19 пров. № А/857/9646/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Большакової О.О., Курильця А.Р.,
при секретарі судового засідання - Хомича О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 4 червня 2020 року (суддя Щербаков В.В., м.Рівне) у справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача, - ОСОБА_1 , про визнання незаконними та анулювання актового припис, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВРАЦС, ГТУЮ відповідно) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т.1 а.с.193-197) просила:
визнати протиправними дії відповідача, які мали місце 21.08.2004 щодо внесення змін до актового запису від 26.12.1968 №1971 (далі - Актовий запис) про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині внесення змін до графи «Відомості про батька», де прізвище батька з « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_5 » та у графу «Відомості про батька: дата народження» де інформація відсутня змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;
визнати незаконними та скасувати зміни від 21.08.2004 внесені до Актового запису в частині, що наведена вище.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 4 червня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила третя особа, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. 
В доводах апеляційної скарги з посиланням на окремі обставини справи вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано поширив право позивача, як спадкодавця, звернутись із заявою про внесення змін до Актового запису, складеного щодо спадкодавця, на випадки внесення змін до актового запису щодо інших осіб, ніж померлий спадкодавець. Зазначає, що позивач не входить до жодної з категорій осіб, зазначених в частині другій статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон №2398-VI), та не володіє суб`єктивним правом звернення про внесення оспорюваних змін до Актового запису про народження третьої особи. Вважає, що оскільки позивачу не належить право вимоги щодо оспорювання внесених змін, то відсутні підстави вважати, що оспорюваним діями відповідача були порушені які-небудь законні права ОСОБА_2 . Також зазначає, що суд не дослідив, які саме права позивача були порушені.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, розгляд справи просив проводити у відсутності його представника.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії відповідача, які мали місце 21.08.2004 щодо внесення змін до Актового запису вчинені не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для вчинення таких дій.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_2 , є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заповітом від 23.11.2018 та згідно спадкового договору від 10.11.2018, посвідчених приватним нотаріусом Матвєєвою О.В. (т.1 а.с.13-15, 22).
Позивачка є племінницею померлого ОСОБА_6 (т.1 а.с.17-21). 
ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про оскарження заповіту та спадкового договору, до позовної заяви третя особа додала повторне свідоцтво про своє народження від 21.08.2004 серії НОМЕР_1 (далі - свідоцтво про народження), в якому зазначено, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - « ОСОБА_6 » (т.1 а.с.26, 28).
З копії свідоцтва про народження видно, що воно видано повторно ВРАЦС та у графі «Батько» зазначено « ОСОБА_6 ». 
З долучених позивачем документів також встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 8 липня 1970 року у справі №2-1120 ОСОБА_6 визнано недієздатним (далі - Рішення суду №2-1120; т.1 а.с.29).
Як вбачається з копії Актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_7 , який складений бюро запису актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва (на теперішній час ВРАЦС), 21.08.2004 у вказаний Актовий запис внесено зміни, на підставі висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 13.08.2004 №179 (далі - Висновок), складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві (далі - ВРАЦС-1), а саме змінено прізвище батька дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », додано інформацію щодо дати народження батька дитини « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проставлена відмітка про анулювання вперше виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , а також додано відмітку про повторно видане свідоцтво про народження. Крім того, у графі 24, зазначеного вище актового запису, «особливі позначки» вказано, що батько записаний за заявою матері (а.с.42-45).
ОСОБА_8 звертаючись до суду з позовом вважає неправомірними дії ВРАЦС, які мали місце 21.08.2004, по внесенню змін до Актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а змінений Актовий запис щодо прізвища батька із зазначенням прізвища батька замість ОСОБА_9 та зазначення його року народження незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються Законом №2398-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Статтею 2 Закону №2398-VI визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Згідно з частинами другою-третьою статті 9 Закону №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Приписами частини першої статті 22 Закону №2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону №2398-VI зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.
На момент внесення змін до Актового запису відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулювалися розділом V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - Кодекс про шлюб) та наказом Міністерства юстиції України (далі - МЮУ) від 26.09.2002 №86/5 «Про затвердження Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану» (зареєстровано в МЮУ 26.09.2002 за №786/7074; далі - Положення).
Відповідно до статті 161 Кодексу про шлюб виправлення помилок і внесення зміну записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану.
Порядок реєстрації встановлення батьківства, на момент внесення змін до Актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у графу «батько» (21.08.2004) регулювався статтею 188 Кодексу про шлюб відповідно до якої реєстрація встановлення батьківства провадиться в органах реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання одного з батьків, або за місцем реєстрації народження дитини, або за місцем постановлення рішення суду про встановлення батьківства.
Згідно статті 189 Кодексу про шлюб реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення, а в разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав чи неможливості встановити місце її проживання - за заявою батька.
Статтею 190 Кодексу про шлюб встановлено, що на підставі акта про встановлення батьківства органи реєстрації актів громадянського стану вносять відомості про батька в актовий запис і видають нове свідоцтво про народження дитини.
З аналізу зазначених норм випливає, що для внесення змін в Актовий запис, необхідна була заява батьків ОСОБА_7 , в тому числі і ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте така заява не могла мати юридичної сили, оскільки з 1970 року померлий ОСОБА_6 , визнаний недієздатним на підставі Рішення суду №2-1120.
Відповідно до пункту 1.16 Положення унесення змін, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану не дозволяються за заявою представника за довіреністю, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 126 Сімейного кодексу України (далі - СК).
Розділом ІІ Положення передбачено, що заяви про внесення змін до актових записів  цивільного стану подаються до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статті 53 СК, також до відділу реєстрації актів  цивільного  стану  районного,  районного в місті,  міського (міста обласного значення) управління юстиції за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб.
Пунктом 2.9 Положення підставою для внесення змін у актові записи цивільного стану є:
рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини із актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін у актові записи цивільного стану;
висновок відділу реєстрації актів стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення) управління юстиції або відповідної консульської установи чи дипломатичного представництва України в іншій державі;
заява матері та батька дитини про визнання батьківства (додаток 3);
заява матері, яка не перебуває у шлюбі, опікуна, піклувальника або самої повнолітньої особи щодо внесення відомостей про батька дитини, якщо вони не зазначені в актовому записі про народження відповідно до статті 135 СК;
заява батька дитини про визнання батьківства в разі смерті матері, оголошення її померлою, визнання недієздатною, безвісно відсутньою або позбавлення батьківських прав, що підтверджується свідоцтвом про смерть або відповідним рішенням суду (додаток 4);
заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища, прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу України (додаток 5);
заява обох батьків про зміну прізвища дитини у разі зміни прізвища одного з них та за згоди дитини,  яка досягла семи років, згідно із  статтею 148 СК;
актовий запис про переміну прізвища, імені, по батькові;
актовий запис про реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу (у цих випадках одночасно змінюється прізвище того з батьків, прізвище якого буде мати надалі дитина);
рішення органу опіки та піклування, оформлене розпорядженням або рішенням райдержадміністрації чи виконавчого комітету про зміну прізвища неповнолітньої дитини відповідно до частини четвертої статті 148 СК;
Унесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.
В той час пунктом 2.11 зазначеного Положення визначено випадки, коли складається висновок відділу реєстрації актів цивільного стану, саме: 
якщо актовим записом цивільного стану передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне ім`я, по батькові або громадянство батьків;
якщо прізвище, власне ім`я та по батькові зазначено без урахування національних традицій;
якщо при реєстрації народження дитині присвоєне прізвище або власне ім`я без урахування побажань батьків або одного з них;
якщо дитина має власне ім`я, відмінне від того, яке зазначено в актовому записі про народження, і цього вимагають інтереси дитини;
при необхідності зміни прізвища, власного імені, по батькові у зв`язку із зміною статі;
при впізнанні особи, смерть якої була зареєстрована як невідомої (за наявності протоколу впізнання трупа);
при зміні громадянства;
при зміні батьком або матір`ю прізвища (відповідно до статті 53 СК) та необхідності внесення змін до актового запису про народження їх дитини (висновок складається з урахуванням вимог, зазначених у статті 148 СК);
якщо під час реєстрації акта цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).
З аналізу зазначених норм, випливає, що у випадку встановлення батьківства висновок відділу реєстрації актів цивільного стану не може бути підставою для внесення змін до актового запису.
У пункті 2.12 Положення визначено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про визнання батьківства, при цьому в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Крім того, пунктом 2.12. Положення передбачено, що за наявності заяви матері та батька дитини про визнання батьківства в актовий запис про народження, який складено відповідно до статті 135 СК (відомості про батька внесені за заявою матері), уносяться відомості про батька, змінюється по батькові дитини і, на бажання батьків змінюється її прізвище. Також можливо внести відомості про батька дитини на підставі заяви батька дитини.
Зважаючи на те, що ОСОБА_6 , визнано недієздатним його заява, навіть за наявності, не могла створювати юридичних наслідків.
З огляду на викладені обставини, необхідною підставою для внесення зміни до Актового запису щодо відомостей про батька, мало бути саме рішення суду про визнання батьківства.
Відповідачем та третьою особою не заперечується факт відсутності такого рішення суду.
Таким чином, станом на 21.08.2004, необхідні підстави для внесення змін до Актового запису про народження ОСОБА_7 , у відповідача були відсутні, а дії по внесенню змін, які було ним здійснено на підставі Висновку, складеного ВРАЦС-1, є неправомірними і як наслідок є незаконними та такими, тому підлягають скасуванню зміни від 21.08.2004, внесені до Актового запису, в частині внесення змін до графи «Відомості про батька» де « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_5 » та у графу «Відомості про батька: дата народження батько ОСОБА_6 » де інформація відсутня змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Відповідно до статті 189 розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення, а в разі смерті матері, визнання її недієздатною, позбавлення її батьківських прав чи неможливості встановити місце її проживання - за заявою батька. Реєстрація встановлення батьківства щодо дітей, які досягли повноліття, допускається лише за їх згодою.
Тобто, всупереч вимогам вказаної норми, відповідач вніс зміни до актового запису про народження ОСОБА_7 щодо відомостей про батька не на підставі рішення суду про встановлення батьківства, а на підставі Висновку, що свідчить про неправомірність дій відповідача та підтверджує незаконність таких змін.
Відповідно до пункту 4.4 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затверджених наказом МЮУ від 12.01.2011 №96/5 (зареєстровано в МЮУ 14.01.2011 за №55/18793; далі - Правила; в редакції, чинній на час судового розгляду справи) актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі: рішення суду; висновку районного, районного у містах, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції, складеного у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України, за заявою заінтересованої особи; висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі про анулювання поновленого або повторно складеного актового запису цивільного стану; висновку дипломатичного представництва або консульської установи України про анулювання первинного актового запису цивільного стану.
Згідно пункту 4.6 Правил відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про: анулювання актового запису цивільного стану.
Щодо доводів скаржника про те, що справа не підсудна адміністративному суду та безпідставності визнання ОСОБА_2 , як належного позивача у справі, то суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо того, що з урахуванням вимог статті 2, 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) положень статті 22 Закону №2398-VI вказаний спір щодо дій органу державної реєстрації актів цивільного стану по внесенню змін до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції і належним позивачем у даній справі є особа, наділена правом звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою щодо внесення виправлення чи зміни в актовий запис цивільного стану. Такі особи визначені частиною другою статті 22 Закону №2398-VI та пунктом 2.5 Правил та до категорії таких осіб відносяться зокрема спадкоємці, а отже позивачка, яка є спадкоємицею померлого ОСОБА_6 , є належним позивачем у даній справі.
З огляду на встановлені вище обставини є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувані дії суб`єкта владних повноважень, які мали місце 21.08.2004 щодо внесення змін до Актового запису вчинені не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення таких дій, а тому є протиправними, та підлягають скасуванню.
Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 4 червня 2020 року - без змін.                    Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 5 листопада 2020 року.