П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/5479/19	

Категорія: 112010200                                                                                              
            Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К. О.
                                                                                                                                         Час і місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бе6здіяльності протиправною та  зобов`язання вчинити певні дії,

                                              В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України в якому з урахуванням уточнення позовних вимог від 06.11.2019 року просив:
визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням головних і додаткових складових грошового забезпечення на базі грошового атестату за 1999рік, 
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018р., з урахуванням всіх складових грошового забезпечення та 80% від повної суми грошового забезпечення, 
зобов`язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій поряд з головними складовими грошового забезпечення: посадовим окладом, окладом за військовим званням, процентною надбавкою за вислугу років на базі грошового атестату ОСОБА_1 за 1999 рік включити щомісячні постійні доплати: професійна шкідливість -25% від посадового окладу; перша категорія за фахом-10% від посадового окладу; особливі умови праці (виконання особливих завдань)-50% від суми посадового окладу з окладом по військовому званню; встановити процентну надбавку за 30 років вислуги-50% від суми посадового окладу з окладом по військовому званню, а не 45%, яка була призначена помилково, 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати з 01.01.2018р. пенсію, використовуючи дані нової довідки в обсязі 80% від загальної суми грошового забезпечення, відповідно до формули первісного розрахунку пенсії на базі грошового атестату за 1999рік, при звільненні з лав МВС відповідно з діючими на той час нормами законодавства.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що він працював в системі виконання покарань МВС 21 рік, звільнився в 1999 році та, що в травні 2018 р. йому була перерахована пенсія з 01.01.2018 р. на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” .
Але, відповідно до вимог Постанови №103 під час даного перерахунку у складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, враховані лише оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років без врахування додаткових видів грошового забезпечення, які враховувалися під час призначення позивачу пенсії, та які уведені для виплати відповідній категорії військовослужбовців згідно Постанови № 704. 
Також, під час проведення даного перерахунку Головним управлінням ПФУ в Одеській області було зменшено процентний розмір грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, з 80 % на 70 % грошового забезпечення.
Також, позивач вказав, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1 ,2 постанови КМУ від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та зміни до пункту 5 і додатку 2 постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, які фактично виключали додаткові щомісячні доплати для використання при обрахунку пенсії, а виплата суми підвищення повинна була проводитись з 01 січня 2018 р. поетапно у таких розмірах: 50% з 01.01.2018р., 75% 01.01.2019 р., 100% з 01.01.2020 р. від суми підвищення складаючи це підвищення з сумою пенсії до 01.01.2018 р. Позивач, посилаючись на вищевикладені обставини та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру і складових грошового забезпечення, просить  суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду  від 03.07.2020 року закрито провадження у позовній заяві ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , з урахуванням головних і додаткових складових грошового забезпечення на базі грошового атестату за 1999рік, зобов`язання Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України надати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій поряд з головними складовими грошового забезпечення: посадовим окладом, окладом за військовим званням, процентною надбавкою за вислугу років на базі грошового атестату ОСОБА_1 за 1999 рік включити щомісячні постійні доплати: професійна шкідливість -25% від посадового окладу; перша категорія за фахом-10% від посадового окладу; особливі умови праці (виконання особливих завдань)-50% від суми посадового окладу з окладом по військовому званню; - встановити процентну надбавку за 30 років вислуги-50% від суми посадового окладу з окладом по військовому званню, а не 45%, яка була призначена помилково.
 Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 – задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким:
 зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Одеській області виконати перерахунок пенсії на основі нової повної довідки за № 11/111/Швд від 09.01.2020 року та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 80% від суми грошового забезпечення починаючи з 01.02.2020 року з урахуванням виплати різниці в пенсії за період минулого часу, який не перевищує 12 місяців відповідно до чинного законодавства і урахуванням проведених виплат ;
рішенням суду на суб`єкта владних повноважень - Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області покласти обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Спосіб, строки і порядок виконання визначити в самому рішенні;
зобов`язати пенсійний фонд у випадку, якщо не на його користь буде ухвалене рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не повно досліджено докази по справі, а тому є підстави для перегляду позовної вимоги про перерахунок пенсії за оновленою довідкою.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу з грудня 1999 року призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та неодноразово здійснювались перерахунки вказаної пенсії, із розрахунку основного розміру 80% грошового  забезпечення.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області здійснено перерахунок  пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та визначено основний розмір пенсії з 01.01.2018р. - 70% грошового забезпечення.
Позивач вважаючи дії відповідача протиправними звернувся до суду із даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справі №240/5401/18, виходив з того, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення. Внесені зміни до частини 2  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, так як при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги приходить до наступного.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є ЗУ від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри  раніше призначених пенсій.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу після введення в дію постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”, 01.05.2018 року проведено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням зазначених в довідці розміру посадового окладу в сумі 4930,00 грн; окладу за військовим званням в сумі 1270,00 грн;  -надбавки за вислугу років (45%) в сумі 2790,00 грн. та визначено основний  розмір  пенсії з 01.01.2018р. - 70% грошового забезпечення.
Позивач в позові зазначає про протиправність зменшення основного розміру пенсії з 80% на 70% грошового забезпечення з чим погодився суд першої інстанції. 
З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.
Редакція ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася неодноразово.
Так, у період з 1996 по 2002 роки максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», становив 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, у період з 2002 по 2011 роки - 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
08.07.2011 прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011, пп. 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у ч. 2 ст. 13 цифри " 90" замінено цифрами " 80".
27.03.2014 прийнято Закон №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, п. 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у ч. 2 ст. 13 цифри " 80" замінено цифрами " 70". Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.
Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01.01.2017, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а ст.63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до ст.63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
Тому при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року відповідно до  ст. 63 Закону №2262-ХІІ  відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2  ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні ( чи підвищенні) відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу пенсія за вислугу років призначена з  грудня 1999 року у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.
Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення відсоткового розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.01.2018.
При цьому колегія суддів зазначає, що у постанові у справі №240/5401/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках (процентах), яка діяла на момент призначення пенсії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, визнавши протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 80 до 70 процентів сум грошового забезпечення, та зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити останньому пенсію з 01.01.2018р., виходячи із розміру 80 процентів, із врахуванням редакції  ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чинної станом на дату призначення пенсії.
При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно зазначено, що вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії, використовуючи дані нової довідки, відповідно до формули первісного розрахунку пенсії  на базі грошового атестату за 1999 року не підлягають задоволенню, у зв`язку зі своєю передчасністю, оскільки докази відмови відповідача у здійсненні перерахунку на підставі нової довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України до суду не надано, а завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивача, а не можливо у майбутньому порушеного права.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, тобто встановити судовий контроль за виконанням рішення, то колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 КАС України, відповідно до ч. 1 якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. у справі № 235/7638/16-а.
Колегія суддів звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
В свою чергу, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про можливість неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків в частині виконання оскаржуваного судового рішення, а тому вимога позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення є передчасною.
Стосовно вимог апелянта, рішенням суду на суб`єкта владних повноважень - Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області покласти обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Спосіб, строки і порядок виконання визначити в самому рішенні, то колегія суддів вважає що вони також задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
В даному випадку , колегія суддів зазначає, що звернення у порядку ст. 378 КАС України на стадії винесення рішення є передчасним.
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги зазначені в апеляційній скарзі вимоги до суду апеляційної інстанції в частині вимог, які не було заявлено до суду першої інстанції, а саме  щодо зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області виконати перерахунок пенсії на основі нової повної довідки за № 11/111/Швд від 09.01.2020 року та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 80% від суми грошового забезпечення починаючи з 01.02.2020 року з урахуванням виплати різниці в пенсії за період минулого часу, який не перевищує 12 місяців відповідно до чинного законодавства і урахуванням проведених виплат ;
Так, колегія суддів зазначає, що заявлення таких вимог може бути предметом спору у іншій справі у разі якщо позивач вважатиме, що відповідачем вчинено дії, якими порушено право позивача, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивача, а не можливо у майбутньому порушеного права.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 11 листопада 2019 року, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

                                                              Повний текст постанови складено та підписано 06 жовтня 2020 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова