ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21 жовтня 2020 року                 м. Чернівці справа № 724/1269/20
провадження №22-ц/822/875/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.
секретар Тодоряк Г.Д. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року в справі №724/1109/19, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Заболотний Сергій Миколайович, на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Єфтеньєва О.Г.,

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог заяви
У серпні 2020 року  ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року в справі №724/1109/19.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року стягнуто з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  заборгованість за договором позики в сумі 1 723 520 грн та судовий збір в сумі 7696,76 грн. 
На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 724/1109/19 від 30 березня 2020 року, на виконання якого приватним виконавцем Кошкером І.А. відкрито виконавче провадження № 61677103 від 31 березня 2020 року.
Окрім того, приватним виконавцем Кошкером І.А. згідно виконавчого провадження № 61677103, 31 березня 2020 року винесено наступні постанови: про арешт майна боржника; про арешт коштів боржника; про стягнення з боржника основної винагороди ; про арешт майна боржника; про арешт коштів боржника; про арешт майна боржника; та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
Зазначав, що блокування банківських рахунків та накладення арешту на грошові кошти, що містяться на різних банківських рахунках, не надає на даний час ОСОБА_1 можливості займатися підприємницькою діяльністю, проводити відповідні банківські розрахунки, що відповідно тягне за собою неможливість заробітку та унеможливлює виконання рішення суду.
При цьому, зазначав, що згідно довідок Шиловецької сільської ради Хотинського району та Державної податкової інспекції, підтверджується, що на даний час ОСОБА_1 , у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті коштів, підприємницька діяльність по перевезенню вантажів припинена, а також на даний час він ніде не працює, що призвело до погіршення його матеріального становища та його сім`ї.
Вказував на те, що даний спір він не визнає, так як розписка яка була пред`явлена в суді була написана під примусом (з елементами вимагання), оскільки ОСОБА_2 незаконно відібрав товар та змусив ОСОБА_1 в обмін на товар написати розписку.
З цього приводу, він звернувся з відповідною заявою до Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області та в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 зареєстровано кримінальне провадження № 1202020260160000226 відносно ОСОБА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України «Примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань».
Разом з тим, зазначав, що Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короно вірусом SARS-CoV-2 до 31 серпня 2020 року встановлено зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, що теж в свою чергу є певним бар`єром, який не дає вільно та безперешкодно ОСОБА_1 займатися будь-яким видом господарської діяльності, заробляти кошти та вчасно виконати рішення суду.
Посилаючись на вказані обставини, просив суд відстрочити виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року в справі №724/1109/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та інфляційних збитків, строком на один рік.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2020 року заяву  ОСОБА_1 задоволено частково.
Відстрочено виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01 квітня 2016 року в сумі 1 723 520 грн. до 31 жовтня 2020 року включно.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що сплата всієї суми боргу за рішенням суду значно погіршить і так вкрай складне фінансове становище боржника, чи призведе до довготривалого невиконання рішення суду. При цьому, суд першої інстанції посилаючись на постанову Кабінету міністрів України від 26 серпня 2020 року №760, відстрочив боржнику виконання рішення суду на час дії карантину, до 31 жовтня 2020 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, надаючи незаконний висновок щодо погіршення матеріального становища боржника, не взяв до уваги пояснення приватного виконавця Кошкера І.А. про те, що боржник повністю ігнорує законні вимоги щодо виконання рішення суду. 
Також суддею, всупереч положенням ЦПК, надано висновок щодо встановленої обставини нібито припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , однак жодних доказів стороною заявника суду не було надано.
Суд першої інстанції не надав жодного висновку обґрунтуванням стягувача щодо умисного невиконання рішення суду та створення перешкод приватному виконавцю під час виконання ним своїх посадових обов`язків, що виразилось у прихованні боржником належного йому на праві приватної власності рухомого майна - напівпричепа марки KWB , моделі Р-383FX, в зв`язку з чим дане рухоме майно знаходиться в розшуку.
Крім того вказує, що постанова Кабінету міністрів України від 26 серпня 2020 року №760, відповідно до якої було продовжено дію адаптованого карантину до 31 жовтня 2020 року, жодним чином не порушила питання щодо невиконання законних рішень судів і не може слугувати підставою для будь-яких маніпуляцій щодо невиконання своїх зобов`язань боржником.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права 
Судом встановлено, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року стягнуто з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  заборгованість за договором позики в сумі 1 723 520 грн та судовий сбір в сумі 7696,76 грн. 
На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист № 724/1109/19 від 30 березня 2020 року, на виконання якого приватним виконавцем Кошкером І.А. відкрито виконавче провадження № 61677103 від 31 березня 2020 року.
31 березня 2020 року приватним виконавцем Кошкером І.А. винесено постанови: про арешт майна боржника; про арешт коштів боржника; про стягнення з боржника основної винагороди ; про арешт майна боржника; про арешт коштів боржника; про арешт майна боржника; та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.
Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 N 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).
Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.
Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).
Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.
До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.
Встановлено, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року стягнуто з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  заборгованість за договором позики в сумі 1 723 520 грн та судовий сбір в сумі 7696,76 грн.
Згідно відомостей, що містяться у загальному доступі в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб підприємців, ОСОБА_1 з 24 липня 2003 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, у стані припинення не перебуває.
Обгрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду, ОСОБА_1 посилався на те, що арешт державним виконавцем коштів на рахунках не дає можливості здійснювати підприємницьку діяльність, і ,крім цього, посилався на неможливість здійснення підприємницької діяльності через запровадження в Україні карантину в зв`язку з COVID-19.
Проте, зазначені обставини не є в розумінні статті 435 ЦПК України винятковими та такими, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливими.
Крім цього, колегія суддів бере до уваги, що заявник зареєстрований як фізична особа-підприємець з видом діяльності: вантажний автомобільний транспорт та роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. Проте, даний вид діяльності на період карантину в зв`язку з COVID-19 не зупинявся.
Будь-яких доказів щодо обставин, на які посилався ОСОБА_1 в обґрунтування заяви не надано, а саме по собі запровадження карантину зумовлене поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, строки продовження на всій території України дії карантину не є підставою для розстрочки виконання судового рішення, що набрало законної сили до запровадження карантину.
Також встановлено, що на час постановлення судом оскаржуваного судового рішення на території України діяв адаптивний карантин з певними обмеженнями, що визначені для «червоної», «помаранчевої», «жовтої» та «зеленої» зон.
Хотинський район Чернівецької області відносився до «жовтої» зони, що давало можливість заявнику здійснювати підприємницьку діяльність та виконувати рішення суду.
За таких умов судова колегія дійшла висновку, що заявником не наведено та не надано належних та допустимих доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2020 року скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року відмовити.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Апелянтом ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги сплачено 420,40 грн. судового збору, а тому на підставі ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України, вказані понесені судові витрати підлягають відшкодуванню боржником.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Заболотний Сергій Миколайович, задовольнити.
Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 серпня 2020 року скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 26 жовтня 2020 року.

Головуючий                                                 Н.К.Височанська
Судді:                                                  І.М. Литвинюк
                          Н.Ю. Половінкіна