ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1509/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 листопада 2020 року                                                                                     м. Київ
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
розглянувши у в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КА-СОЛАР» до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Черкаська обласна державна адміністрація,   про визнання протиправними дій та скасування рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КА-СОЛАР» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 - 

В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КА-СОЛАР» звернулось до суду з позовною заявою до Чигиринської районної державної адміністрації, в якій просило визнати протиправними дії Чигиринської районної державної адміністрації та скасувати розпорядження №155 від 29.10.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок».
Під час розгляду справи в судовому засідання Черкаський окружний адміністративний суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства  та ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на заходи щодо запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження. 
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 320  КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З матеріалів справи убачається, що позивач оскаржує розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації №155 від 29.10.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок».
Вказаним розпорядженням затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок загальною площею 61,5328 га. Технічна документація розроблена на земельні ділянки з кадастровими номерами 7125485000:01:001:1815 (площею 30,0195 га), 7125485000:01:001:1816 (5,9432 га), 7125485000:01:001:1817 (0,1882 га) 7125485000:01:001:1818 (25,3301 га), 7125485000:01:001:1819 (0,0518 га).
Згідно листа відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №29-23-0.340-139/112-20 від 27.04.2020, підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки №7125485000:01:001:1774 площею 25,3819 га є її поділ на земельні ділянки з кадастровими номерами 7125485000:01:001:1818 (25,3301 га) та 7125485000:01:001:1819 (0,0518 га).
Як вказує позивач, 20.04.2018 до Державного земельного кадастру за місцем розташування: Черкаська область, Чигиринський район, Рацівська сільська рада зареєстрована та сформована земельна ділянка площею 25,3819 га з кадастровим номером 7125485000:01:001:1774, на яку в подальшому розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 19.03.2019 №153 позивачу наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшим наданням її в оренду на 25 років для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій.
За результатами розгляду звернення позивача про надання в оренду земельної ділянки площею 25,3819 га з кадастровим номером 7125485000:01:001:1774, департамент агропромислового розвитку Черкаської ОДА повідомив листом №02-22/419 від 28.05.2020, що за даними публічної кадастрової карти України відомості про вказану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відсутні, тому задовольнити підняті у клопотанні вимоги немає законних підстав.
З урахуванням наведеного, позивач вважає, що внаслідок прийняття розпорядження №155 від 29.10.2019 не має змоги реалізувати своє право на отримання в користування земельної ділянки площею 25,3819 га з кадастровим номером 7125485000:01:001:1774.
З інформаційної довідки №223775592 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що право власності на земельну ділянку площею 25,3301 га з кадастровим номером 7125485000:01:001:1818 зареєстровано 26.11.2019 за Чигиринською районною державною адміністрацією. Також, з 26.11.2019 зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки згідно договору оренди землі від 05.11.2019 за орендарем товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІНТЕКО СОЛАР».
Зважаючи на предметну юрисдикцію та характер правовідносин у цій справі, Черкаський окружний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства. 
Апелянт в скарзі посилається на те, що жодної вимоги майнового  чи приватного характеру чи наявності таких в предметі позову чи підстав звернення до суду не заявлялось.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства згідно ч.1 статті 2 КАС України є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;
Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Колегія суддів звертає увагу на те, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад, оскільки участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.
Разом з тим, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Тобто, для наявності такого спору є обов`язковим наявність зв`язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.
Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 14.03.2018 у справі №396/2550/17 (72850788), від 21.03.2018 у справі 302/1792/17-а (73054799), від 17.04.2018 у справі №815/6956/15.
Предметом даного спору є порушене, на думку позивача, право оренди, яке він мав набути на земельну ділянку площею 25,3819 га з кадастровим номером 7125485000:01:001:1774, однак, як з`ясовано в ході судового розгляду справи, оскарженим розпорядженням №155 від 29.10.2019 наведена земельна ділянка поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 7125485000:01:001:1818 (25,3301 га) та 7125485000:01:001:1819 (0,0518 га).
На підставі спірного розпорядження відповідач здійснив поділ земельної ділянки за кадастровим номером 7125485000:01:001:1774, на яку раніше, було розроблено проект землеустрою щодо виведення цієї земельної ділянки позивачу, та в результаті якого було сформовано та в подальшому проведено реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровим номером 7125485000:01:001:1818, 7125485000:01:001:1819.
Позивач вважає, що відповідач, в перевищення своїх повноважень, грубо порушив норми чинного законодавства відповідно порушив права та інтереси позивача, зокрема створивши оспорюваним розпорядженням перешкоди для позивача під час оформлення земельної ділянки за кадастровим номером 7125485000:01:001:1774.
Незгода Позивача із вказаним розпорядженням зумовила його звернення до суду з даним позовом.
Суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 19.03.2019 №153 позивачу наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшим наданням її в оренду на 25 років для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій.
Відносини, які склалися між учасниками спору, мають публічно-правовий характер, адже оскаржуване розпорядження не є актом індивідуальної дії, оскільки на підставі розпорядження будь-яких прав щодо сформованих земельних ділянок у третіх осіб не виникало. Правовідносини на підставі яких ґрунтується позов не мають ознак приватноправової характеру.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносин: викладений у постановах Великої Палати від 21.03.2018, 30.05.2018, 28.11.2018 у справ: №536/233/16-ц, №127/16433/17 та №820/4219/17 відповідно, та у постанові Великої Палати в 23.01.2019 у справі №308/10112/16-а.
Позивач вимоги обґрунтовує саме незаконністю прийняття оскаржуваного розпорядження №155 від 29.10.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок». 
Суть спірних правовідносин полягає в оспорюванні правомірності ухваленого розпорядження, речового права або спору щодо такого права позивача чи інших осіб на цю земельну ділянку немає, а позивач не вимагає визнання за ними прав на земельну ділянку, відтак, виникнення спірних правовідносин зумовлено протиправними діями/рішеннями відповідача під час вирішення питань, які за законодавчими приписами належать до його  виключної компетенції, а тому законність таких дій/рішень (бездіяльності) органу місцевого самоврядування підлягає перевірці адміністративним судом.
Таким чином, оскільки предметом позову та підставами звернення до суду є саме законність прийнятого розпорядження, враховуючи зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, обставин встановлених судом, колегія суддів приходить висновку, що в даному випадку наявний публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи по суті обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КА-СОЛАР» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КА-СОЛАР» до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Черкаська обласна державна адміністрація про визнання протиправними дій та скасування рішення - задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                 Я. М. Василенко

          О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 23.11.2020