Ухвала
Іменем України
 
10 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 335/4107/15-ц
провадження № 61-18012ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року у складі судді Дашковської А. В., за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень
 
У лютому 2020 ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З. А. 
(далі - приватний виконавець Шавлукова З. А.), заінтересована особа - 
ОСОБА_1 . 
 
У судовому засіданні представники ОСОБА_1 : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заявили клопотання про зупинення розгляду скарги ОСОБА_2 на рішення та бездіяльність приватного виконавця Шавлукової З. А. до перегляду Верховним Судом справи № 335/9356/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Гембарська С. І., приватний нотаріус Гришина В. І. про визнання кредитного договору від 19 квітня 2012 року № 557-190412, договору іпотеки від 19 квітня 2012 року № 966-190412/І припиненими, визнання недійними результатів електронного аукціону з продажу права вимоги за кредитним договором від 19 квітня 2012 року № 557-190412 оформленим протоколом UA-EA-2018-05-03-000054-а від 18 червня 2018 року, визнання недійсними договору про відступлення прав вимоги від 06 липня 
2018 року № 06/07 та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 06 липня 2018 року, скасування державної реєстрації прав та вилучення запису про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.
 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 
2020 року клопотання представників ОСОБА_1 : ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 про зупинення розгляду скарги на дії приватного виконавця, залишено без задоволення.
 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 
2020 року скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Шавлукової З. А. задоволено.
 
Визнано протиправною відмову приватного виконавця Шавлукової З. А., в рамках виконавчого провадження № 60865751, щодо не передачі на реалізацію нерухомого манна боржника предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .
 
Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця Шавлукової З. А., в рамках виконавчого провадження № 60865751, щодо не передачі на реалізацію нерухомого манна боржника предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .
 
Зобов`язано приватного виконавця Шавлукову З. А., в межах виконавчого провадження № 60865751, усунути порушення прав скаржника шляхом передачі на реалізацію нерухомого майна боржника предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , без отримання згоди органу опіки та піклування.
 
Зобов`язано приватного виконавця Шавлукову З. А. усунути порушення прав скаржника шляхом зобов`язання провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації нерухомого майна боржника предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , без отримання згоди органу опіки та піклування.
 
Не погодившись із зазначеними ухвалами місцевого суду заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою.
 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в часині оскарження ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року про відмову у зупиненні провадження повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, в силу положень частини першої статті 353 ЦПК України не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, що відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України є підставою для повернення апеляційної скарги заявнику.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , у якій він просив скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної ухвали апеляційного суду заявник отримав 02 листопада 2020 року, що підтверджується копією конверту з апеляційного суду.
 
За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення прощенного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Ураховуючи, що причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником, є поважними, підтверджені належними доказами, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.
 
Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки не врахував, що згідно з положеннями статті 451 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на дії приватного виконавця суд постановляє ухвалу, яка є судовим рішенням та підлягає апеляційному оскарженню.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
 
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.
 
Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
 
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
За змістом частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках передбачених статтею 353 цього Кодексу.
 
Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (пункт 14 частини першої статті 353 ЦПК України).
 
За змістом пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
Аналізуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не віднесена до визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду та обгрунтовано повернув апеляційну скаргу заявнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
 
Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
 
Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.
 
Повернення апеляційної скарги, яка подана на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду не позбавляє заявника права на апеляційне оскарження та не порушує його права на судовий захист, оскільки він не позбавлений можливості включити свої заперечення на таку ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, у разі його незгоди із ухваленим судовим рішенням.
 
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).
 
Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 
13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження 
№ 14-62цс19).
 
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.
 
Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленим судовим рішенням, законність та обгрунтованість якого доводами касаційної скарги не спростована.
 
Ураховуючи наведене, ухвала Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 
2020 року постановлена з дотриманням норм процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 
26 жовтня 2020 року за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересована особа - ОСОБА_1 , відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:	Г. І. Усик     І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак