ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 р.	Справа № 520/3123/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м.    Харків, повний текст складено 04.05.20 року по справі № 520/3123/2020
          за позовом         Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення"  
          до         Головного управління Державної податкової служби у Харківській області              
          про скасування податкового повідомлення - рішення,
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" (далі за текстом також – позивач, ДП МОУ «ХКМТЗ») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі та текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській  області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 14 листопада 2019 року за № 0079965604.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0079965604 від 14.11.2019.
Стягнуто на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 2290,41 грн.
Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській  області оскаржило його в апеляційному порядку.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно - правове обґрунтування вимог апеляційної скарги шляхом викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень – рішень. За результатами апеляційного розгляду ГУ ДПС у Харківській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 КАС України.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями відділу податків і зборів з юридичних осіб Центрального управління Головного управління ДПС у Харківській області на підставі пункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та в порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення», з питання дотримання граничних термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб по податковим деклараціям з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) та податковими повідомленнями-рішеннями за 2015, 2016 роки, про що складено акт від 16.10.2019 за № 211/20-40-56-05-16/08162096 /а.с. 15-22/.
Згідно із висновками перевірки, викладеними в акті від 16.10.2019 за № 211/20-40-56-05-16/08162096, дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату ДП МОУ «ХКМТЗ» узгоджених податкових зобов`язань по земельному податку за 2015-2016 роки, а саме: по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік від 16.02.2015 за №9015940063; по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 02.02.2016 за №9008097093; по уточнюючій податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 06.05.2016 за №9071104421 та податковими повідомленнями-рішеннями, а саме: податковим повідомленням-рішенням від 19.10.2015 за № 008501504; податковим повідомленням-рішенням від 21.01.2016 за № 0000551504; податковим повідомленням-рішенням від 28.11.2016 за № 0010361204, чим порушено п. 287.3 ст. 287, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, за що відповідальність платника передбачена абзацом другим пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями.
На підставі висновків акта від 16.10.2019 за № 211/20-40-56-05-16/08162096 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0079965604 від 14.11.2019, яким на підставі п. 126.1 статті 126 Податкового кодексу України за затримку сплати юридичною особою грошового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) та податковим повідомленням-рішенням за 2015-2016 роки в розмірі 763 469,90 грн до ДП МОУ «ХКМТЗ» застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 152 693,98 грн /а.с. 6-14/.
Не погодившись із винесеним контролюючим органом податковим повідомленням – рішенням, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ГУ ДФС у Харківській області при винесені спірного рішення не врахувало норми 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, тобто, строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), податкове повідомлення-рішення № 0079965604 від 14.11.2019 щодо нарахування штрафу в розмірі 152 693,98 грн.  є протиправними, винесеними з порушеннями норм чинного законодавства України та є такими, що підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін колегія суддів виходить з такого.
Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За приписами статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.
Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів та платежів.
Статтею 20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів. Так, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 вказаної статті, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків.
Згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Згідно із пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
За приписами пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених Податковим кодексом України.
Строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) врегульовано статтею 114 Податкового кодексу України, відповідно до якої граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Судовим розглядом встановлено, що позивачем декларувалися податкові зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 - 2016 роки, однак, не проводилось їх сплата у встановлений законодавством строк, тому за позивачем обліковувався податковий борг, що виник у зв`язку із несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошових зобов`язань з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) та у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми грошового зобов`язання за податковими повідомленнями - рішеннями за 2015-2016 роки, загальна сума яких склала 763 469,90 грн.
Кількість днів затримки, що виникла внаслідок несвоєчасної сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) перевищує 30 календарних днів, згідно із розрахунком штрафних санкцій, доданим до оскаржуваного податкового повідомлення рішення.
Вказані обставини свідчать про порушення ДП МОУ «ХКМТЗ» п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) та несвоєчасною сплатою узгодженої суми грошового зобов`язання за податковим повідомленням рішенням за 2015 - 2016 роки, що є підставою для застосування до позивача штрафу у розмірі, встановленому статтею 126 Податкового кодексу України.
Вказані порушення строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань ДП МОУ «ХКМТЗ» виявлені контролюючим органом у жовтні 2019 року, про що складено акт від 16.10.2019 за № 211/20-40-56-05-16/08162096.
На підставі вказаного акта за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) та за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання за податковими повідомленнями - рішеннями за 2015-2016 роки на загальну суму 763 469,90 грн контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні № 0079965604 від 14.11.2019 ДП МОУ «ХКМТЗ» визначено штраф у розмірі 20 % на загальну суму 152 693,98 грн.
Разом з тим, згідно із розрахунком штрафних санкцій, доданим до оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, штрафні санкції нараховано, у тому числі, за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань з плати за землю за  податковими деклараціями з плати за землю: № 9015940063 від 16.02.2015, № 9008097093 від 02.02.2016, № 9071104421 від 06.05.2016 та податковими повідомленнями рішеннями: № 008501504 від 19.10.2015, № 0000551504 від 21.01.2016, граничний строк сплати яких на дату складення акта від 16.10.2019 за № 211/20-40-56-05-16/08162096 сплив. 
Оскільки пункт 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язує втрату права контролюючого органу для нарахування податкових зобов`язань із закінченням 1095-денного терміну, що настає за останнім днем сплати грошових зобов`язань (в даному випадку), колегія суддів дійшла до висновку про протиправність нарахувань штрафних санкцій спірним податковим повідомленням – рішенням у цій частині, так як з моменту граничного строку сплати таких зобов`язань та до моменту винесення податкових рішень минуло більше як 1095 днів.
Тобто, в частині визначення штрафних санкцій спірним податковим повідомленням - рішенням на суму 109 425,83 грн дії контролюючого органу є неправомірними (109 425,83 = 712,68+5027,85+1058,51+915,48+2829,18+224,68+2355,46+21,35+114,28+608,92+154,94+867,87+905,02+5027,85+188,68+140+41,22+275,98+44,12+220,66+10,75+40,75+33,45+116,42+92,40+1,73+2,73+171,21+88,81+185,09+80+5027,85+5027,85+5027,85+40+40+2,66+102,22+40+40+63,59+25,89+5751,86+5751,86+5751,86+2607,21+1118,97+2396,33+2057,9+3176,87+5751,86+569,66+780,54+829,91+1654,72+366,86+595,19+9,62+1290,90+87,42+4094,10+2358,49+410,01+408,37+1094,55+562,75+172,80+3312,47+412,47+59,53+137,30+2705,42+3176,87+361,79+300+2347,63+34,79+2,23+3176,87+2233,60+588+1202,93+1727,34).
З урахуванням наведеного, оскільки ГУ ДФС у Харківській області при винесені спірного рішення не врахувало норми пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України щодо строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань з плати за землю за  податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № 9015940063 від 16.02.2015, за 2016 рік № 9008097093 від 02.02.2016, за 2016 рік № 9071104421 від 06.05.2016 та податковими повідомленнями рішеннями № 008501504 від 19.10.2015, № 0000551504 від 21.01.2016, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № 0079965604 від 14.11.2019 в частині нарахування штрафу в розмірі 109 425,83  грн  є протиправним, винесеним з порушеннями норм чинного законодавства України та таким, що підлягає скасуванню.
Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що при винесені спірного рішення ГУ ДФС у Харківській області порушило строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) щодо несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з плати за землю  по уточнюючій податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) податковими деклараціями з плати за землю № 9071104421 від 06.05.2016, податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 9008097093 від 02.02.2016 та податковими повідомленнями - рішеннями № 0010361204 від 28.11.2016, граничний строк сплати яких на дату складення акта від 16.10.2019 за № 211/20-40-56-05-16/08162096 не сплив.
Тобто, в частині визначення штрафних санкцій спірним податковим повідомленням - рішенням на суму 43 268,15 грн дії контролюючого органу є правомірними (43 268,15 = 837,57+1171,93+1632,64+1167,36+4119,22+4710,3+3176,86+1041,56+2,68+40+79,99+87,54+281,51+34,22+40+142,5+22,95+170,65+26,31+307,82+3176,87+5751,86+35,95+345,91+44,50+301,42+82,08+6,40+33,29+501,01+307,82+111,49+122,69+48,09+59,34+957,47+96+213,17+63,2+20,94+213,91+235,7+39,06+4,63+688,41+260,83+160+80+120+120+341,29+160+69,56+156,54+47+157,16+80+32,22+1380,55+3176,87+4046,64+324,67).
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, що є безумовною підставою для його скасування в цій частині.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року в частині задоволення позовних вимог Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0079965604 від 14.11.2019 в частині визначення штрафу в розмірі 43268,15 грн слід скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2290,41 грн згідно із платіжним дорученням № 13 від 02.03.2020, оригінал якого долучено до матеріалів справи /а.с. 23/.
Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат та стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень на користь позивача 1641,38 грн (109 425,83 х 2290,41 : 152 693,98= 1641,38, де 109 425,83 грн – грошова оцінка задоволених позовних вимог, 2290,41 грн – понесені позивачем судові витрати, 152  693,98 грн – ціна позову).
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області  задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року по справі № 520/3123/2020  скасувати в частині задоволення позовних вимог Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0079965604 від 14.11.2019 в частині визначення штрафу в розмірі 43268, 15 грн.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 520/3123/2020 залишити без змін.
Змінити розподіл судових витрат, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 в такій редакції: "Стягнути на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" (вул. Цементна, 3, м. Харків, 61064, код ЄДРПОУ 08162096) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 43143704) судовий збір у розмірі 1641, 38 (одна тисяча шістсот сорок одна) грн. 38 коп.".
         Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  12.10.2020 року