ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2808/20 Справа № 188/950/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря - Солодової І.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,–

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року ТОВ «Авто Просто» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором № 705798 в розмірі 122 076 грн. 67 коп. та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.11.2013 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 705798 та підписано Додаток № 1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору. Договір між Позивачем та ОСОБА_1 було укладено з метою придбання автомобіля ZAZ VIDA. Крім того, на підставі пункту 8.2.1.4. статті 8 Розділу II Договору, ОСОБА_1 були надані гарантії повного виконання зобов`язання за Договором № 705798, а саме: надано Позивачу, в якості забезпечення виконання зобов`язань, гарантії поручителів щодо відповідальності за зобов`язаннями ОСОБА_1 за Договором № 705798. 08.04.2014 року між Позивачем, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншої, було укладено договір поруки, за яким вони зобов`язалися відповідати перед кредитором (Позивачем) як солідарні боржники у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за Договором №705798. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка складає 122 076 гривень 67 копійок, з яких: періодичні платежі – 100 359, 17 грн., що складає 39,1224 % від Поточної ціни автомобіля (256 526, 10 грн. X 39,1224 %); щомісячна винагорода – 21 717, 50 грн. (256 526, 10 грн. х 0,415 % + 20 % ПДВ) х 17 внесків). Вказана заборгованість ОСОБА_1 не сплачена, що і зумовило позивача звернутися до суду.
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів – ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» суму заборгованості за договором № 705798 в розмірі 122076 грн. 67 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.
В своїй апеляційній скарзі  ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду та посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
ТОВ «АВТО ПРОСТО» відповідно до положень ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду — без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта.
Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, не скористалися.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.11.2013 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 705798 та підписано Додаток № 1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору .
18.04.2014 року ОСОБА_1 отримала автомобіль Chery Е 5, кузов № НОМЕР_1 , 2014 року випуску і зареєструвала його на своє ім`я (д.н.з НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 в свою чергу, зобов`язалась оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% Ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 (вісімдесяти чотирьох) щомісячних Повних внесків (Стаття 4 Розділу І Договору № 705798).
Встановлено, що ОСОБА_1 протягом грудня 2013р. - листопада 2017р. включно сплачувала щомісячні внески. З грудня 2017 року припинила сплачувати внески. На листи та телефонні звернення позивача відповідачі не реагували.
На виконання умов Договору ОСОБА_1 сплачено 60,8776 % зі 100% в оплату Періодичних платежів (вартості автомобіля) та 67 внесків із 84-х внесків в оплату Щомісячної винагороди (послуг Позивача). 
Розмір боргу ОСОБА_1 перед Позивачем за Договором станом на червень 2019 року складає 39,1224 % (100 % - 60,8776 %) від останньої відомої Поточної Ціни автомобіля, актуальної у червні 2019 року та 17 (сімнадцять) внесків в оплату Щомісячної винагороди.
Судом встановлено, що загальний розмір заборгованості складає 122 076 гривень 67 копійок, з яких:
- Періодичні платежі – 100 359, 17 грн., що складає 39,1224 % від Поточної ціни автомобіля (256 526, 10 грн. X 39,1224 %);
-Щомісячна винагорода – 21 717, 50 грн. (256 526, 10 грн. х 0,415 % + 20 % ПДВ) х 17 внесків).
На підставі пункту 8.2.1.4. статті 8 Розділу II Договору, ОСОБА_1 були надані гарантії повного виконання зобов`язання за Договором № 705798, а саме: надано Позивачу, в якості забезпечення виконання зобов`язань, гарантії поручителів щодо відповідальності за зобов`язаннями ОСОБА_1 за Договором № 705798.
Встановлено, що 08.04.2014 року між Позивачем, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншої сторони, було укладено договір поруки, за яким вони зобов`язалися відповідати перед кредитором (Позивачем), як солідарні боржники, у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за Договором №705798.
Як встановлено в судовому засіданні під час виконання ОСОБА_1 угоди, у зв`язку зі зміною виробником поточної ціни автомобіля на час сплати відповідного платежу, розмір внесків збільшувався.
Судом встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору передбачений обов`язок відповідача про повну сплату ціни автомобіля та послуг позивача шляхом оплати 84 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на обгрунтованість та доведеність позовних вимог, зокрема, на те, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язання, які виникли на підставі підписаних між сторонами договорів, дійсність яких не оспорена, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта про виконання зобов`язань за Договором, з наступних підстав. 
16.11.2013 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 укладено Договір № 705798 від 16.11.2013 року та підписано Додаток № 1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору. Предметом Договору відповідно до ст. 1 Договору є надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання Автомобілів в групах.
Внаслідок належного виконання зобов`язань за Договором, 18.04.2014 року ОСОБА_1  отримала автомобіль Cherу Е 5, кузов № НОМЕР_4 , 2014 року випуску і зареєструвала його на своє ім`я (д.н.з НОМЕР_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Однак, враховуючи не повне виконання зобов`язань за Договором, між Сторонами було укладено договір застави Автомобіля, яким забезпечено вимоги Заставодержателя до Заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов`язань, передбачених основним зобов`язанням. Також вказані зобов`язання забезпечено договором поруки від 08.04.2014 року.
       Поточна Ціна автомобіля - ціна, яка встановлюється Постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та винагороди Товариства, передбачених Договором. Поточна ціна Автомобіля може змінюватися протягом строку дії Договору про адміністрування, що відповідно, зумовлює зміну грошового розміру періодичних платежів та Винагороди Товариства.
       Згідно Додатку № 1 до Договору, графік внесків складається з 84 внесків.
       За Договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах послуги починають надаватися з моменту підписання Договору за визначеними в Додатку № 1 до Договору цінами у відсотках від взаємно обраного критерію - ціни автомобіля, що діє в місяці сплати.
       Такий спосіб визначення ціни погоджений між учасником та ТОВ “АВТО ПРОСТО” шляхом підписання Договору. Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Статті 2 Розділу II Договору, який має назву: “Поточна ціна автомобіля. Розрахунок періодичних платежів, щомісячної винагороди за послуги з адміністрування і строк їх сплати, визначення внесків”.
       З огляду на те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» не є постачальником, виробником та/або дистриб`ютором Автомобілів, а лише надає послуги, ТОВ «АВТО ПРОСТО» не має впливу на Поточну ціну Автомобілів.
       Договором взагалі не передбачено можливості зміни розміру внесків та їх складових ані шляхом погодження, ані тим більше в односторонньому порядку, оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію і складає узгоджений відсоток від поточної ціни Автомобіля на весь період дії Договору між сторонами: Періодичний платіж - 1,1905 % від Поточної ціни автомобіля, Щомісячна винагорода - 0,415 % від Поточної ціни автомобіля.
       Як було встановлено, на виконання умов Договору ОСОБА_1 сплачено 60,8776 % зі 100 % в оплату Періодичних платежів (вартості автомобіля) та 67 внесків із 84-х внесків в оплату Щомісячної винагороди (послуг Позивача), що підтверджується Розрахунком сплаченого ОСОБА_1 за Договором № 705798 та останньою не оспорюється.
       Розмір боргу ОСОБА_1 перед Позивачем, за Договором № 705798, станом на момент звернення з позовом до суду складав 39,1224 % від Поточної ціни автомобіля, актуальної у червні 2019 року, та 17 внесків в оплату послуг Позивача і на даний час є незмінним.
       Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачами дійсність Договору не оспорювалась, а тому всі умови Договору є діючими.
       Колегія суддів не бере до уваги розрахунки, які ОСОБА_1 наводить у своїй апеляційній скарзі, оскільки вони не відповідають умовам Договору та не узгоджуються із фактичними обставинами справи. Крім того, жодним положенням Договору не передбачена можливість зафіксувати ціну автомобіля. Про такий порядок визначення розміру платежів за Договором було відомо апелянту.
       Крім того, відповідно до п. 1.7 договору застави від 18.04.2014р., розмір забезпеченого заставою зобов`язання щодо сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою може бути змінений відповідно до ст. 2 Розділу II Основного зобов`язання в разі зміни поточної ціни автомобіля. Сторони досягли згоди відносно розміру зобов`язань, що забезпечуються заставою згідно з цим договором застави, розуміючи можливість зміни розміру зобов`язань в разі зміни Поточної ціни автомобіля. Зазначене положення договору застави спростовує посилання ОСОБА_1 , що платежі за договором розраховуються від вартості придбаного автомобіля.
       Питання правильності проведення розрахунків заборгованості у відповідності до Поточної ціни Автомобіля вже неодноразово ставали предметом розгляду судом касаційної інстанції, зокрема, до подібних висновків дійшов Верховний суд у постановах від 17 квітня 2019 року у справі № 357/13841/16-ц, провадження № 61-30638св18, від 22 травня 2019 року у справі № 285/1777/17, провадження № 61-39721св18, та від 30 жовтня 2019 року у справі № 141/480/17 провадження № 61-31528св18.
       Безпідставними є доводи апелянта щодо ненадання підтверджень укладення Договорів з Постачальником Автомобілів, заміни Автомобіля, а також направлення повідомлень про зміну Поточної ціни Автомобіля, з огляду на наступне.
       Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами, 16.11.2013 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 705798 та підписано Додаток № 1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору. 
       Крім того, Договір між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_1 було укладено з метою придбання автомобіля ZAZ VIDA. При підписанні Договору сторони передбачили випадок, коли через якісь причини Виробник та/або Імпортер та/або Дистриб`ютор припинить виробляти, здійснить заміну або припинить імпортувати модель автомобіля, зазначену у Додатку №1 до Угоди (Стаття 9 Розділу Договору).
       Відповідно до ст. 9 Розділу II Договору, " п. 9.1 Якщо протягом строку дії Договору Постачальник здійснить заміну, або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель Автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до Договору, АВТО ПРОСТО зобов`язується здійснити заміну на іншу марку та/або модель Автомобіля. Поточна ціна нової марки та/або моделі Автомобіля буде застосовуватися для розрахунку складових періодичних
платежів та Винагороди Товариства для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися Учасникам, які не отримали попередню модель/марку. Якщо Поточна ціна: нової марки та/або моделі Автомобіля є щонайбільше на 10 % вищою за останню відому/ поточну ціну Автомобіля, нова Поточна ціна буде дійсною для розрахунку періодичних платежів та Винагороди Товариства, які мають сплачувати всі Учасники групи.
       9.2 Якщо Поточна ціна нової марки та/або моделі Автомобіля більш ніж на 10 % перевищує останню відому Поточну ціну Автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до Договору, застосовується наступний механізм: для Учасників, які вже одержали Автомобіль: розмір у відсотках кожного наступного періодичного платежу разом із місячною винагородою Учасника не змінюватиметься;
       9.2.2.1 Поточна ціна для розрахунку періодичних платежів разом із щомісячною винагородою буде пропорційно змінюватися відповідно до зміни Поточної ціни нової марки або моделі Автомобіля."
       Листом № 297 від 31.10.2017 року Дистриб`ютор автомобіля ЗАЗ VIDA - TOB «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» повідомив TOB «АВТО ПРОСТО» про припинення виробництва вказаного автомобіля.
       Керуючись положенням п. 9.1 ст. 9 Розділу II Договору, у листопаді 2017 року, Позивач здійснив заміну автомобіля ЗАЗ VIDA на автомобіль Ravon Genra, який найбільш подібний за ціною та технічними характеристиками.
       В подальшому, листом № 37 від 27.09.2018 року дистриб`ютор автомобілів Ravon (TOB “Укр-УзАвто”) повідомив ТОВ «АВТО ПРОСТО» про відсутність в його мережі автомобілів марки Ravon.
       Керуючись положенням п. 9.1 ст. 9 Додатку №2 до Угоди, у жовтні 2018 року Позивач здійснив заміну автомобіля Ravon Gentra на автомобіль JAC S2, який найбільш подібний за ціною та технічними характеристиками.
       Слід зазначити, що здійснення процедури заміни автомобіля, у випадку його відсутності, є не правом ТОВ «АВТО ПРОСТО», а обов`язком, оскільки нездійснення даної процедури не дозволить дотримуватись умов Договору та вірно розраховувати розмір внесків, передавати автомобілі тим учасникам групи, що їх не отримали.
       Посилання апелянта на те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» не повідомляло її про зміни у Поточній ціні Автомобіля також не відповідають дійсності, оскільки відомості щодо Поточної ціни Автомобіля дійсної в поточному місяці містяться у кожній квитанції, яка щомісячно направляється на адресу Учасника, де також зазначаються дата, час і місце проведення найближчого асигнаційного акту, отже і в цій частині апеляційна скарга ОСОБА_1 не узгоджується з фактичними обставинами справи.
       Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
       За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
       Оскільки відповідачі погодилися з умовами договору та договору поруки, підписавши їх, однак свої зобов`язання належним чином не виконали, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 122076 грн. 67 коп., тому колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано ухвалив рішення в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наявних в матеріалах даної справи. 
       Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
       Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
       Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. 
       Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2019року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                                 В.С. Городнича

Судді:                                                                         О.В. Лаченкова

                                                                                М.Ю. Петешенкова