Справа №356/242/20                                                                           Головуючий в суді І інстанції: Капшученко І.О.
Провадження № 33/824/5029/2020                                                 Доповідач в II інстанції: Полосенко В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 грудня 2020 року                                                                                  м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., перевіривши апеляційну скаргу прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської обласної прокуратури на постанову судді Березанського міського суду Київської області від 25 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Березанського міського суду Київської області від 25 листопада 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
            За містом апеляційної скарги право на оскарження судового рішення прокурор обґрунтовує положеннями ст. 129 Конституції України та ст. 250 КУпАП.
  Вивчивши матеріали справи та перевіривши апеляційну скаргу прокурора, приходжу до висновку, що вона не підлягає розгляду, а тому її слід повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.
           Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
 
            Як зазначено в ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.
            Разом із цим, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
            Згідно зі ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.
            При цьому відповідно до положень ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
           Крім того, слід зазначити, що п. 8 ч. 2  ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи, водночас право на оскарження судового рішення на підставі ч. 1 ст. 55 Конституції України, як норми прямої дії, в аспекті оскарження судового рішення в справі про адміністративне правопорушення може бути реалізовано прокурором у випадках порушення прав людини, громадянина в разі, коли таке право прокурора не охоплюється вимогами ч. 5  ст. 7 КУпАП.
           У справі про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду ухвалив рішення про закриття провадження відносно  ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення і таке рішення не пов`язане із застосуванням заходів примусового характеру, що пов`язані з обмеженням особистої свободи громадян. 
            Крім того, в апеляційній скарзі прокурором не наведено будь-яких даних про порушення прав ОСОБА_1 при розгляді щодо нього справи про адміністративне правопорушення, зокрема, права на справедливий судовий розгляд, а тому немає підстав вважати, що прокурор подає апеляційну скаргу на постанову судді місцевого суду з метою відновлення прав чи особистої свободи громадян.
           За вказаних обставин вважаю, що прокурор Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської обласної прокуратури не наділений правом на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,  а тому апеляційна скарга подана особою, яка не має на це права, що є підставою для її повернення.  
Керуючись, ч.5 ст.7, ст. ст. 287, 294 КУпАП, 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу прокурора Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської обласної прокуратури на постанову судді Березанського міського суду Київської області від 25 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП - повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                             В.С. Полосенко