Ухвала    
 
28 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/14612/19
провадження № 61-19056ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,             Зайцева А. Ю.,
 
розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Проходою Юрієм Вікторовичем, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за   позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов обґрунтовано тим, що 01 березня 2018 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспортного засобу № 169/18-Т/ЛВС, згідно з умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу «Тойота» (д.н.з. НОМЕР_1 ), його окремих складових частин чи додаткового обладнання.
27 квітня 2018 року на вул. Брест-Литовське шосе, 6а сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота» (д.н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Опель» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_1 . 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Згідно рахунку-фактури № 1348 від 25 червня 2018 року ОСОБА_2 було здійснено виплату за заміну рейки та масла в розмірі 55 195 грн. 
Крім цього, відповідно до умов вищевказаного договору страхування ПрАТ «СК «АрсеналСтрахування» відшкодувало ОСОБА_2 збитки у сумі                      285 832,73 грн.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування страхових витрат                          285 832,73 грн та судовий збір в розмірі 4 287,49 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня
2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» витрати на страхове відшкодування у розмірі 285 832,73 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»                    судовий збір у розмірі 4 287,49 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким позов ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 230 637,73 грн та судовий збір в розмірі 1 921 грн.  
В іншій частині позову відмовлено.
18 грудня 2020 року ОСОБА_1 через представника - адвоката                Проходу Ю. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року.
Дослідивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2 102 грн.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування страхових витрат 285 832,73 грн та судовий збір в розмірі 4 287,49 грн.
Отже, ціна позову у даній справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*250=525 500 грн).
Таким чином, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню в силу закону.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню. 
Верховний Суд таких випадків також не встановив.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі. 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Зазначення у постанові Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом. 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Проходою Юрієм Вікторовичем, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                    В. С. Жданова
 
                                                                                                                    А. Ю. Зайцев