Постанова
Іменем України
24 листопада 2020 року  
м. Київ
справа № 153/112/20 
провадження № 51-2760км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
за участю: секретаря судового засідання прокурора	  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2020 року  та на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2020 року щодо 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця  смт Крижополя Вінницької області, жителяАДРЕСА_1 , 
засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі –КК).
Оскаржені судові рішення
1. Ямпільський районний суд Вінницької області вироком від 19 лютого 2020 року засудив ОСОБА_6 за частиною 3 статті 185 КК і призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статті 75 КК суд звільнив засудженого від відбування покарання, установивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Також суд ухвалив конфіскувати та передати у власність держави належний засудженому автомобіль ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , на тій підставі, що його було використано як знаряддя вчинення злочину. 
2.  За обставин, детально викладених у вироку, суд визнав доведеним, що 2 січня 2020 року приблизно о 23:30  ОСОБА_6 таємно проник до домоволодіння ОСОБА_7 у с. Ратуш Ямпільського району Вінницької області, звідки викрав різне майно вартістю 1386,13 грн, після чого викрадене помістив до автомобіля та покинув місце вчинення злочину.
3.  Вінницький апеляційний суд ухвалою від 29 квітня 2020 року залишив вирок без змін.
Вимоги і доводи касаційних скарг 
4.  У касаційній скарзі засуджений на підставі, передбаченій пунктом 1 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить скасувати судові рішення у частині конфіскації і повернути автомобіль ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Він зазначає, що суд не дослідив обставин, які підтверджують, що транспортний засіб ВАЗ-2106 є спільною сумісною власністю його та його дружини, а тому конфіскація автомобіля порушує право власності останньої.
5.  Суд апеляційної інстанції, на думку скаржника, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статей 404 та 419 КПК.
Позиції  учасників під час касаційного розгляду

6.  Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило. 
7.  У судовому засіданні прокурор просив залишити оскаржені судові рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення. 
Оцінка Суду

8.  Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить задовольнити.
9. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
10. Приймаючи рішення про конфіскацію автомобіля ВАЗ-2106, суди керувалися тим, що цей транспортний засіб був знаряддям вчинення інкримінованого злочину. Колегія суддів не погоджується з таким широким трактуванням цього поняття та вважає, що знаряддями вчинення злочину є лише ті предмети, що були використані для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Таку позицію Суд вже висловлював у справі №748/1457/19[1].
11.  Відповідно до встановлених фактичних обставин справи засуджений користувався автомобілем для того, щоб дістатись до місця вчинення злочину та покинути його разом з украденим майном. Однак він не був використаний для вчинення об`єктивної сторони злочину, а саме проникнення у житло та вилучення майна.
12.  Оскільки автомобіль ВАЗ-2106 не був знаряддям вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК, то і не підлягає спеціальний конфіскації відповідно до пункту 4 частини 1 статті96-2 КК.
13. Виходячи з наведеного, Суд дійшов висновку, що оскаржені рішення судів першої і апеляційної інстанцій необхідно скасувати в частині вирішення питання щодо речового доказу.
З огляду на викладене, керуючись статтями 433, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого задовольнити.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2020 року  та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2020 року щодо  ОСОБА_6 у частині вирішення питання щодо речового доказу скасувати.
Речовий доказ – автомобіль марки ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику —  ОСОБА_6 .
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                  ОСОБА_3 

[1] Постанова Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі  № 748/1457/19 (провадження № 51?6503км19)