У Х В А Л А        
 
11 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 493/1315/19
провадження № 61-17347ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,
встановив:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом,           в якому з урахуванням уточнених вимог, просив: зняти арешт із земельної ділянки, який було накладено постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції        в Одеській області (далі - Перший Київський ВДВС) серії АА № 655324 від               29 вересня 2010 року, а також з усього належного йому нерухомого майна та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 4565242 від              14 жовтня 2010 року, а також відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: реєстраційний номер обтяження: 10365445 від 14 жовтня 2010 року про арешт всього належного йому нерухомого майна.
Позов мотивовано тим, що у квітні 2019 року йому стало відомо про арешт його нерухомого майна, який було накладено на підставі постанови Першого Київського ВДВС серії АА № 655324 від 29 вересня 2010 року. 24 квітня 2019 року він звернувся до відділу виконавчої служби із заявою про зняття арешту і 07 травня 2019 року отримав лист-відмову за № 15/8741 з якого вбачається, що                        в провадженні Першого Київського ВДВС перебували виконавчі провадження:       № 21919567 з примусового виконання судового наказу № 2-н-1279/2010, виданого Малиновським районним судом міста Одеси 29 квітня 2010 року про стягнення       з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» грошової суми в розмірі 22 587, 69 грн; № 41817913 з примусового виконання виконавчого листа № 755/351/13, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 23 квітня 2013року про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал-Банк» грошової суми в розмірі      64 937, 77 грн; № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа                  № 2-355/11, виданого Київським районним судом міста Одеси 04 березня           2015 року про стягнення з нього на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» грошової суми в розмірі 4 209, 51 грн. Вказані виконавчі провадження були закінчені, однак неможливо встановити, з яким саме виконавчим провадженням був пов`язаний арешт його нерухомого майна та            в інтересах якої особи цей арешт було накладено, оскільки архівні справи вказаних виконавчих проваджень знищенні за закінченням строків їх зберігання. Таким чином, вирішення питання про скасування арешту відноситься до повноважень суду.
Рішенням  Балтського районного суду Одеської області від 02 січня 2020 року позов    ОСОБА_1 задоволено. Знято арешт із всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , в тому числі із земельної ділянки, кадастровий номер: 5120685000:01:001:0614 та заборону на його відчуження, номер запису про обтяження: 4565242 від 14 жовтня 2010 року, а також відомості про реєстрацію до                                                01 січня 2013 року: реєстраційний номер обтяження: 10365445 від 14 жовтня     2010 року про арешт всього нерухомого майна, накладений на підставі постанови Першого Київського ВДВС серії АА № 655324 від 29 вересня 2010 року про арешт майна. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі                      802, 80 грн. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2010 року апеляційну скаргу Першого Київського ВДВС задоволено. Рішення Балтського районного суду Одеської області від 02 січня 2020 року скасовано. Відмовлено в задоволенні позову  ОСОБА_1 . Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь Першого Київського ВДВС судовий збір в розмірі 1 152, 60 грн.
20листопада 2020 року   ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від30жовтня2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Балтського районного суду Одеської області від 02 січня 2020 року.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 05 серпня 2019 рокудану справу визнано малозначною та відкрито спрощене провадження у справі.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;       б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У касаційні скарзі відсутні посилання на вищевказані обставини, які є підставами для відкриття провадження у малозначній справі.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржуванезаявником судоверішенняухвалено умалозначній справі     і воно не підлягає касаційному оскарженню, тоу відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження)              у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року     у справі за позовом  ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майнавідмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          І. О. Дундар
 
                                                                                                          Є. В. Краснощоков