Справа № 127/16625/20 
Провадження № 33/801/812/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В. С.
Доповідач: Матківська М. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В., 
розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника – адвоката Клімішиної О. М.,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює рецептурником у ПрАТ «Вінницька кондитерська фабрика», до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355395, складеного 22 липня 2020 року о 14 год 40 хв, - водій ОСОБА_1 22 липня 2020 року о 14 год 40 хв у м. Вінниці по вул. Стрілецькій керував транспортним засобом Mercedes Benz 190, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. 
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду, у якій одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, пославшись на те, що 11 вересня 2020 року ним було подано апеляційну скаргу на постанову суду, проте цю скаргу йому було повернуто апеляційним судом з тих підстав, що він помилково надіслав до суду не підписаний примірник апеляційної скарги. Також просить врахувати, що копію постанови від отримав не в день її винесення, а 08 вересня 2020 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пославшись на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що поліцейськими не було дотримано порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відповідно він не міг відмовитись від проведення такого огляду. Йому не було видано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження такого огляду. Він самостійно звернувся у КП «ВОНД «Соціотерапія», де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та отримав негативний висновок № 2386 від 22 липня 2020 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити.
Допитний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що у його присутності ОСОБА_3 було запропоновано працівником поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від чого ОСОБА_1 не відмовлявся, проте просив відтермінувати таке проходження, оскільки у нього є дуже нагальні справи, а після їх вирішення він згоден пройти такий огляд. Також підтвердив, що його письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, підписані ним.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Клімішиної О. М., свідка та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову суд першої інстанції виніс 02 вересня 2020 року за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Жовміра О. В. 
Згідно долученої до матеріалів справи розписки копію постанови ОСОБА_1 отримав 08 вересня 2020 року.
У встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк – 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на постанову суду, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 25 вересня 2020 року йому повернуто, з тих підстав, що апеляційну скаргу адресовано не Вінницькому апеляційному суду, а Апеляційному суду Вінницької області, який ліквідовано Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року, а також з тих підстав, що апеляційна скарга не підписана особою, яка її подала. Цією ж ухвалою скаржникові роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторно звернутись з апеляційною скаргою, оформивши її належним чином.
29 вересня 2020 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на постанову суду, де зазначив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. 
За наведених обставин вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а тому цей строк підлягає поновленню.
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355395, складеного 22 липня 2020 року, водій ОСОБА_1 22 липня 2020 року о 14 год 40 хв у м. Вінниці по вул. Стрілецькій керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: а саме: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).
Згідно висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» № 2386 від 22 липня 2020 року – о 19 год 35 хв 22 липня 2020 року у присутності поліцейського Дзісь Н. М. проведено медичний огляд ОСОБА_1 на предмет вживання алкоголю та наркотичних речових; за результатами огляду ОСОБА_1 тверезий; алкотест 6820 – 0,00 проміле; аналіз сечі на мультитест – негативний (а. с. 26).
За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція).
Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).
З наведеного слідує, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння може бути проведений лише у закладі охорони здоров`я, куди поліцейський направляє особу у разі наявності підстав вважати, що ця особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а у разі незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.
Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення поліцейським порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поліцейський не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
З огляду на викладене, враховуючи, що за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було видано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження такого огляду є безпідставними з огляду на те, що в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 22 липня 2020 року о 14 год 50 хв водія ОСОБА_1 направлено до КП «ВОНД «Соціотерапія» для проходження відповідного огляду у зв`язку з тим, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя (а. с. 3).
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 у той же день самостійно звернувся у КП «ВОНД «Соціотерапія», де пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та отримав негативний висновок № 2386 від 22 липня 2020 року, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на те, що такі доводи не доводять відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355395 від 22 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. 
Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355395 від 22 липня 2020 року підписаний ОСОБА_1 . Жодних зауважень ОСОБА_1 щодо змісту цього протоколу матеріали справи не містять, в тому числі будь-які зауваження ОСОБА_1 відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».
Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції на час складання протоколу та щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 і результатів такого оскарження.
Щодо наданих у судовому засіданні письмових пояснень, викладених у формі заяви, свідка ОСОБА_4 , підпис якого засвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павліченко Г. В., то такі пояснення не приймаються як доказ, оскільки згідно положень статті 272 КУпАП свідок зобов`язаний на виклик суду з`явитися у судове засідання, де надати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені питання.
Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 вересня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області 02 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя	М. В. Матківська