Справа № 344/9118/20 
Провадження № 33/4808/497/20 
Категорія ст.124 КУпАП  
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сковронського В.І. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2020 року, якою провадження по справі відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
                                                        в с т а н о в и в :
Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2020 року встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 17 травня 2020 року о 22-15 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Українських Декабристів, 56, керуючи транспортним засобом марки "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 ,  не переконався в тому , що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, по тій самій смузі, не подав сигнал повороту про намір повороту ліворуч, чим порушив п.п. 2.3.б), 14.2. б) ПДР України та внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд формально підійшов до встановлення обставин справи.
Вказує на те, що причиною ДТП стало невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР України, а саме при здійсненні повороту ліворуч не увімкнув покажчик повороту, не переконався, що цей маневр буде безпечним для інших учасників дорожнього руху і саме його дії є в причинному зв`язку з настанням ДТП, що підтверджується показами допитаного в судовому засіданні ОСОБА_3 , який на час ДТП їхав в його автомобілі на передньому пасажирському сидінні, однак суд не надав жодної оцінки його показам.
Зазначає, що в момент виконання ним маневру обгону вже знаходився своїм транспортним засобом повністю на смузі зустрічного руху, навіть за умови і ввімкнення покажчика повороту ОСОБА_2 , це не дозволяло йому здійснити маневр, оскільки включення покажчика повороту не дає переваги в русі.
Звертає увагу на те, що дана ДТП відбулась в темну пору доби, коли він почав маневр обгону, світло фар його автомобіля відображались в дзеркалі заднього виду  автомобіля ОСОБА_2 і він однозначно мав технічну можливість вчасно побачити перешкоду для подальшого здійснення маневру повороту і мав відловитись від його виконання.
Зазначає, що 24.09.2020 року винесено постанову цього ж суду першої інстанції, якою ОСОБА_2 було визнано винним у даній ДТП.
ОСОБА_1 пояснює, що хоч на нього не накладено адміністративне стягнення у справі, однак у нього є намір звернутись в страхову компанію для відшкодування йому завданих збитків, а тому змушений звернутись до апеляційного суду про скасування даної постанови суду, так як в описовій частині постанови його визнано винним, з чим він не погоджується.
Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Жарський Т.В. подав заперечення, в яких зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю доводиться матеріалами справи, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в його діях вини та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 здійснював обгін, який у відповідності до п.14.6 ПДР України є заборонений  ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті. У відповідності з онлайн-карт Google maps, які перебувають у вільному доступі, поруч із будинком АДРЕСА_2   розташований пішохідний перехід.
Для з`ясування даної обставини у справі він звернувся до начальника УПП в Івано-Франківській області із відповідним запитом про надання схеми руху по вул. Українських Декабристів в м. Івано-Франківську, однак ним отримано відповідь про те, що дана установа не містить відомостей про схему організації руху даної вулиці та порекомендували звернутись до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, що ним і було зроблено. Однак, у відповідь на вказаний адвокатський запит було зазначено, що запитувана інформація у них відсутня.
Таким чином, судом не було з`ясовано чи був наявний пішохідний перехід на даній ділянці руху дороги., що свідчить про не повне дослідження всіх обставин справи.
Як вбачається із схеми ДТП, ОСОБА_2 на виконання вимог п.10.4 ПДР України, прийняв крайнє ліве положення в смузі по якій здійснював рух, при цьому завчасно  увімкнув лівий покажчик повороту, переконавшись в тому, що на смузі зустрічного руху немає транспортних засобів, яким потрібно надати перевагу в русі, почав виконання маневру – повороту ліворуч. Після чого відчув удар в ліву частину свого автомобіля, який рухався позаду нього, а саме під керуванням ОСОБА_1 .
Вказує на те, що саме дії ОСОБА_1 спричинили ДТП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:
- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сковронського В.І., просили скасувати постанову суду, та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення;
потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Жарський Т.В. в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча повідомлялись судом у встановленому законом порядку про розгляд справи та були присутні під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.  
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи ОСОБА_1 та його представника адвоката Сковронського В.І., доводи потерпілого ОСОБА_2 та його захисника адвоката Жарського Т.В., матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що судочинство з розгляду справ про адміністративні правопорушення здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, прав і інтересів засобами, передбаченими законом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Принцип змагальності ґрунтується на тому переконанні, що протилежність інтересів сторін є найкращою гарантією для забезпечення повноти судового розгляду та встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішання питання про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції закрив провадження у справі  за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі ч.2 ст.38 КУпАП. 
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про закриття провадження у справі у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення та вказує на те, що суд першої інстанції прийняв рішення без належного дослідження фактичних обставин у справі, без з`ясування всіх належних та допустимих доказів, та прийняв незаконне рішення у справі, оскільки він не винний у вчинені дорожньо-транспортної пригоди. Просить провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в його діях.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційним судом у повному обсязі досліджені докази, які містяться в матеріалах справи та були надані сторонами під час розгляду справи в апеляційній інстанції. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 274762 від 17.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 17 травня  2020 року о 22-15 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Українських Декабристів, 56, керуючи транспортним засобом марки "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 ,  не переконався в тому , що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, по тій самій смузі, не подав сигнал повороту про намір повороту ліворуч, чим порушив п. п. 2.3.б), 14.2. б) ПДР України та внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою – поліцейським взводу №1 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області рядовим поліції Перепічка В.Ю. із заповненням всіх передбачених граф протоколу та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015  № 1395.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.
ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки у відповідності до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в міському суді м. Івано-Франківська, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення , про що свідчать власноручні підписи правопорушника. 
Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснив, що, він їхав разом із своїм знайомим ОСОБА_3 , який перебував на передньому пасажирському сидінні в а його автомобілі "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 , 17 травня  2020 року о 22 год 15 хв в м. Івано-Франківськ, по вул. Українських Декабристів, 56, та розпочав маневр обгону ліворуч транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , виїхавши на зустрічну смугу руху. Вказує, що коли він розпочав виконувати маневр обгону водій автомобіля марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 ,  став різко повертати вліво, при цьому не вказавши покажчик повороту, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. 
Вважає, що зіткнення транспортних засобів відбулось у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , розпочав поворот ліворуч не включивши завчасно покажчик повороту та, незважаючи на те, що інший транспортний засіб вже розпочав перший маневр повороту обгону його транспортного засобу, що призвело до ДТП з пошкодженням автомобілів. 
Пояснення ОСОБА_1 надані в суді апеляційної інстанції, аналогічні тим, які він надав в суді першої інстанції та в письмовому виді після ДТП (а.с.4), у яких зазначив, що у 17 травня  2020 року о 22 год 15 хв в м. Івано-Франківськ, по вул. Українських Декабристів, 56, керуючи транспортним засобом марки "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 ,  рухався за транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду та призупинився посеред проїжджої частини дороги без папоротників. Він включив лівий покажчик повороту та хотів об`їхати даний транспортний засіб. Під час об`їзду транспортний засіб різко повернув ліворуч, що спричинило зіткнення транспортних засобів, а його автомобіль отримав пошкодження правої частини. Пояснення ним були написані власноручно та підписані.
Під час апеляційного розгляду в суді першої інстанції  потерпілий ОСОБА_2 показав, що 17 травня 2020 року приблизно о 22 год. 15 хв. рухався автомобілем VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Івано-Франківську по вул. Українських Декабристів, 56, по крайній правій смузі руху дороги, коли здійснюючи поворот ліворуч у двір по вул. Декабристів, 56, відчув удар в ліву передню частину автомобіля та побачив, що в його автомобіль в`їхав автомобіль "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначав, що при здійсненні повороту ліворуч, він включив лівий покажчик повороту і після чого розпочав поворот. 
У відповідності до письмових пояснень наданих ОСОБА_2 після ДТП (а.с.3) останній зазначив, що у вказаний день та час керував транспортним засобом марки  "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 ,  і при здійсненні повороту ліворуч по вул. Декабристів, 56, в м. Івано-Франківську, відчув удар в ліву передню  частину автомобіля.
Таким чином, зі змісту пояснень ОСОБА_2 та доводів його представника адвоката Жарського Т.В. в запереченнях на апеляційну скаргу вбачається, що вони вважають, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винний водій ОСОБА_4 .
При цьому в запереченнях на апеляційну скаргу представник адвоката Жарського Т.В. вказує на те, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та не врахував, що ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.3б), 10.4, 14.2б) Правил Дорожнього руху України . 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у долученій до протоколу про адміністративне правопорушення схемі ДТП від 17 травня 2020 року . (а.с.2) зафіксоване розташування транспортних засобів VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , та "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та зазначені механічні пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП.
Зі схеми місця ДТП вбачається, що ширина дороги з двостороннім рухом становить 9 метрів, з чого можна зробити висновок, що ширина дороги в одному напрямку становить 4 метри 50 см. Отже, на дорозі з двостороннім рухом, ширина руху в одному напрямку становить 4 м 50 см., що дає підстави вважати, що дана ділянки дороги  має одну смугу для руху в одному напрямку.
Із даних, зафіксованих на план схемі ДТП  розташування транспортних засобів після ДТП видно, що зіткнення транспортних засобів відбулось на зустрічній смузі руху, по вул. Українських Декабристів, 56, в м. Івано-Франківську, на відставні від правого заднього колеса автомобіля VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , 6 метрів від правої сторони дороги, а відстань правого переднього колеса даного автомобіля перебувало на відстані 6 м. 40 см. від правої сторони дороги, що у відповідності до ширини дороги 4.50 м. 
На даній схемі зображено гальмівний шлях автомобіля "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 , який становив 19.7 метрів.
До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого в автомобілі VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 пошкоджено переднє ліве крило, передній бампер, стікло на дверці, ліве дзеркало заднього виду та водійські двері, а в автомобілі "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 ., під керуванням ОСОБА_1   пошкоджено права передня та задня дверки, праве переднє крило, передній бампер, капот та передня права фара.
Окрім того, із долучених представником апелянта адвокатом Сковронським В.І. фотозображень (а.с.25-26) підтверджуються видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та є такими, що повністю співпадають із зазначеними пошкодження долученими до схеми ДТП.
У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку з  чим встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод,  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру». 
В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що надані обвинуваченому дані, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. 
В рішенні  у справі "Абрамян проти Росії" Європейський  Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що керуючи транспортним засобом, не переконався в тому, що водій транспортного засобу марки «"VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , увімкнув лівий покажчик повороту та здійснював поворот ліворуч, розпочав його обгін, в результаті чого допустив із ним зіткнення, що призвело до ДТП, внаслідок чого транспортним засобам завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3.б, п.14.2.б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, зміст обвинувачення  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення фактично полягає в тому, що він, керуючи автомобілем, розпочав обгін іншого транспортного засобу, не переконавшись що водій цього транспортного засобу увімкнув лівий показник повороту та здійснює поворот ліворуч, що призвело до зіткнення транспортних засобів. 
За таких обставин в судовому засіданні апеляційної інстанції необхідно встановити, чи дійсно ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював обгін транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та розпочав його виконувати, коли останній вже подав світловий сигнал повороту про намір здійснення повороту ліворуч.
Так, в своїх поясненнях потерпілий ОСОБА_2 стверджує, що поворот ліворуч він включив завчасно до повороту і водій ОСОБА_1 мав можливість перед початком обгону переконатись в цьому. 
В той же час, водій ОСОБА_1 стверджував у судовому засіданні апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , ймовірно включив показник лівого повороту безпосередньо перед виконанням повороту ліворуч, що повністю суперечить показанням потерпілого. 
Крім того, зі змісту пояснень свідка ОСОБА_5 , наведених судом першої інстанції у постанові, вбачається, що останній повністю підтвердив, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, по тій самій смузі, по якій рухався ОСОБА_1 ,  в м. Івано-Франківськ, по вул. Українських Декабристів,  не подав сигнал повороту про намір повороту ліворуч, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду
Враховуючи зміст висунутого ОСОБА_1 обвинувачення суду першої інстанції було потрібно встановити, чи дійсно він мав об`єктивну можливість встановити, що водій транспортного засобу ОСОБА_2 , який рухався попереду подав сигнал повороту про намір повороту ліворуч. 
Наявність такої можливості пов`язана із необхідністю встановлення факту того, що потерпілий ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом у відповідності до вимог ПДР України своєчасно подав сигнал повороту про  намір повороту ліворуч. 
Таким чином, між показаннями потерпілого ОСОБА_2 та показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_5 ,  існують істотні суперечності, які не можуть бути усунуті судом та які не дозволяють поза розумним сумнівом встановити, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "OPEL ZAFIRA" д.н.з. НОМЕР_1 , перед виконанням обгону, дійсно мав об`єктивну можливість встановити, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN BORA"  д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, по тій самій смузі, подав сигнал повороту про намір повороту ліворуч. 
Сукупність досліджених судом доказів не дозволяє усунути вищевказане протиріччя між показаннями потерпілого ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і встановити, що останній дійсно мав можливість виконати вимоги п.14.2б) Правил дорожнього руху України та перед початком обгону переконатися, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі руху, подав сигнал про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Відповідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.14.2б) Правил дорожнього руху України водій перед початком обгону повинен переконатися, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі руху, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту доводів потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Жарського Т.В. вбачається, що  порушив вимоги п.2.3б), 10.4, 14.2б) Правил Дорожнього руху України . 
Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 274762 від 17.05.2020 року ОСОБА_1 звинувачується тільки у порушенні вимог п.п. 2.3.б, 14.2.б ПДР України, а тому доводи потерпілого та його представника про порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності інших вимог ПДР України, виходять за межі пред`явленого обвинувачення і можуть бути перевірені тільки в порядку цивільного судочинства при вирішанні  питання про відшкодування завданої шкоди. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що при розгляді вказаною справи суд повинен встановити чи доведена вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення і не встановлює винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Разом з тим, апеляційний суд розглядає справу тільки в межах обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і не надає правову оцінку діям іншим учасників дорожньо-транспортної пригоди, які не притягуються до адміністративної відповідальності. 
Апеляційний суд, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Разом з тим, приймаючи до уваги, особливості діючого КУпАП та апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження по справі на  підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку наявності спору щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, питання про винуватість учасників дорожньо-транспортної пригоди у її вчиненні може бути вирішено в порядку цивільного судочинства. 
Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд , -
                                                            п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 вересня  2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти по справі нову постанову.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення по ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                      О.П. Васильєв