У Х В А Л А        
 
10 листопала 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/33808/19
провадження № 61-15407ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року та постанову Київськогоапеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про відшкодування завданої шкоди, 
встановив:
У серпні 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом,             в якому просив стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія               з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»                (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва») на його користь заподіяну шкоду у розмірі 19 467, 00 грн та судовий збір у розмірі 768, 40 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 10 липня 2018 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , співвласником якої він є. Згідно Акту-огляду житлової квартири, складеного обслуговуючою організацією, залиття сталось внаслідок незадовільного стану покрівлі будинку. Відповідно до Звіту про визначення розміру матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_1 від 12 лютого 2019 року розмір матеріального збитку становить                      18 057, 00 грн, за складання якого позивачем було сплачено суму у розмірі               1 410, 00 грн. Відповідач, як управитель багатоквартирного будинку, має забезпечувати належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задовольняти господарсько-побутові потреби. Зазначив, що до житлово-комунальних послуг належить поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, а тому  КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» має відшкодувати завдані збитки відповідно до положень статей 22, 1166 ЦК України.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Київськогоапеляційного суду від 10 вересня  2020 року, позов ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про відшкодування завданої шкоди залишено без задоволення.
21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема, суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень не врахували правових висновків викладених у постанові Верховного Суду від08 травня 2018 року у справі № 554/13464/15-ц.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;      б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.
Ціна позову в цій справі становить 19 467, 00 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).
Наведені у касаційній скарзіобставини, передбачені підпунктом «а» пункту               2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у судовому рішенніВерховного Суду, на якепосилається заявник, встановлені обставини, які не              є тотожними обставинам, встановленим судами в цій справі, а тому викладені         у цьомусудовому рішеннівисновки не підлягають беззастережному застосуванню    у цій справі.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником судовірішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягаютькасаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження)              у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2020 року та постанову Київськогоапеляційного суду від 10 вересня 2020 року        у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району    м. Києва» про відшкодування завданої шкодивідмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
 Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          С. О. Карпенко
 
                                                                                                          В. А. Стрільчук