Ухвала 
12 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 640/18236/17
провадження № 61-15570ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу Харківської обласної ради на постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, 
                                                            ВСТАНОВИВ:
Улистопаді 2017 року    ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської обласної ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року позовні вимоги    ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Харківської обласної ради на користь    ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у період з 22 липня 2016 року до                          22 серпня 2017 року у розмірі 197 341,20 грн та моральну шкоду у розмірі                5 000 грн, а всього 202341,20 грн.
Визнано    ОСОБА_1 таким, якого було звільнено з посади директора  КЗОЗ «Харківський обласний клінічний онкологічний центр» за пунктом                  1 частини першої статті 40 КЗпП у зв`язку з ліквідацією закладу. 
В іншій частині позовних вимог   ОСОБА_1 відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою апеляційного суду Харківської області від 04 вересня                      2018 року апеляційну скаргу Харківської обласної ради в інтересах якої  діє представник ОСОБА_2 задоволено частково. 
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року в частині стягнення з Харківської обласної ради на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн та судового збору на користь держави в сумі 2 023,41 грн скасовано. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення суми моральної шкоди відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 01 липня 2020 року касаційну скаргу Харківської обласної ради, яка підписана представником ОСОБА_2, задоволено частково.
Постанову апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2018 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про стягнення 197 341,20 грн скасовано.
Передано справу № 640/18236/17 у частині позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про стягнення 197 341,20 грн на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу  представника Харківської обласної ради -                             ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 22 липня 2016 року по 22 серпня 2017 року у розмірі 197 341,20 грн залишено без змін.
22 жовтня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                               Харківська обласна рада, подала касаційну скаргу (надійшла 26 жовтня 2020 року),  в якій, заявник просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської обласної ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 22 липня 2016 року по 22 серпня  2017 року у розмірі 197 341,20 грн та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні  у цій частині.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, 
що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду 
з цим позовом). 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи, що позов містить вимогу майнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити  2 473,41 грн (247 341,20 грн * 1 % *  200%).
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Разом з тим, в касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якій заявник посилається на те, що Харківська обласна рада є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів обласного бюджету.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, суд дійшов висновку, 
що відсутні підстави для відстрочення Харківській обласній раді сплати судового збору, з огляду на таке.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення              у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але 
не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами 
є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком 
до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої 
чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх 
чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними 
чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати 
на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд бере до уваги, предмет спору.  
Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що узгоджується 
із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом 
і судом.
За таких обставин, у задоволенні  клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ: 
Відмовити у задоволенні клопотання Харківської обласної ради про відстрочення  сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Касаційну скаргу Харківської обласної ради на постанову Харківського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова