У Х В А Л А

24 грудня 2020 року
м. Київ
провадження № 13-97зво20
Суддя Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 , перевіривши заяву ОСОБА_2 про перегляд за виключним обставинами на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК)  ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 7 червня 2006 року,
установила:
Як убачається з наданих заявником матеріалів, Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, задовольнивши скаргу ОСОБА_2 , постановою від 7 квітня 2006 року скасував рішення старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області від 5 березня 2002 року про порушення кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків щодо посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Галілєй» за ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України. 
Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою від 7 червня 2006 року скасував згадану постанову  і закрив провадження за скаргою ОСОБА_2 
ОСОБА_2 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з  питанням  перегляду й скасування зазначеної ухвали за виключними обставинами на підставі рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) від 3 червня 2014 року, яким за заявою № 10305/07, поданою ОСОБА_2 проти України, та 7 іншими заявами було встановлено порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.  За твердженням автора звернення, він лише 14 грудня 2020 року дізнався про набуття рішенням ЄСПЛ статусу остаточного.  
Перевіривши заяву ОСОБА_2 на відповідність вимогам ст. 462  КПК, приходжу висновку про необхідність її залишення без руху з огляду на таке.
Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленим ч. 2 ст. 462 вказаного Кодексу, а отже, містити найменування суду, який уповноважений здійснювати процедуру перегляду, та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин.
 Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом є виключною обставиною. 
Частиною 5 ст. 33 КПК передбачено, що кримінальне провадження за виключними обставинами здійснюється з підстави, визначеної, зокрема, п. 2 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу, – Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом подається до Верховного Суду для її розгляду у складі Великої Палати. 
Проте  заява ОСОБА_2 адресована  Касаційному кримінальному суду у складі Верховного Суду. Ця обставина перешкоджає розгляду по суті заяви, оскільки її автор безпосередньо  не звертається до Великої Палати Верховного Суду.
Разом із цим, мотивуючи свою позицію про необхідність перегляду на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК ухвали апеляційного суду від 7 червня 2006 року, ОСОБА_2 посилається на рішення ЄСПЛ від 3 червня 2014 року за заявою № 10305/07, поданою ОСОБА_2 проти України, та 7 іншими заявами, яким констатовано  порушення права особи на судовий розгляд упродовж розумного строку.  
Однак у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами не зазначено обґрунтування того, як установлене ЄСПЛ порушення впливає на справедливість всього судового провадження, у тому числі на справедливість оскарженої ухвали апеляційного суду, а також чому її скасування є ефективним засобом відновлення порушених прав заявника, зважаючи на згоду Уряду України виплатити визначену суму матеріальної компенсації.
Водночас прохальна частина звернення ОСОБА_2 не узгоджується з положеннями ст. 467 КПК щодо повноважень Великої Палати Верховного Суду за наслідками розгляду заяви за виключними обставинами.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Допущені при зверненні про перегляд судового рішення за виключними обставинами недоліки перешкоджають відкриттю провадження, а тому є підстави для залишення заяви без руху та надання  ОСОБА_2 строку для усунення цих недоліків.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 429, 462, 464 КПК, 
постановила:
Заяву ОСОБА_2 про перегляд на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 червня 2006 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У разі неусунення недоліків у встановлений строк заяву буде повернуто заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Великої Палати 
Верховного Суду                                                                                         ОСОБА_1