УХВАЛА

07 грудня 2020 року 
Київ
справа №2-а-2774/11
адміністративне провадження №К/9901/16402/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 2-а-2774/11
за позовом   ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області
про     визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2020 року (головуючий суддя: Чернявська Я. А.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020  року (колегія у складі: головуючого судді Єщенка О. В., суддів: Димерлія О. О., Танасогло Т. М.)
В С Т А Н О В И В:
1. У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому, з урахуванням уточнення, просила:
- визнати протиправним розпорядження про призначення пенсії № 105667, яким порушено її право на перерахунок пенсії з 01 січня 2011 року, згідно звернення про перерахунок на підставі ст. 45 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII) та зобов`язати відповідача виправити помилки у розрахунку коефіцієнту стажу, перерахувати та виплачувати пенсію з врахуванням збільшеного до 35 років 2 місяців страхового стажу;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась в порушенні законного права позивача на належні їй пільгові пенсійні виплати з Державного бюджету України, передбачені частиною ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII та зобов`язати відповідача поновити права позивача шляхом пільгового підвищення розміру пенсійних виплат на 1 % врахованого заробітку 1023,57 грн. за кожний повний рік страхового стажу понад 15 років;
- визнати протиправними дії відповідача, що виразились в порушенні права позивача на частину належних їй пенсійних виплат додаткової пенсії за шкоду здоров`ю, які фінансуються з Державного бюджету України та передбачені ст. 51 Закону № 796-XII, з врахуванням періоду дії абзацу першого пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 8 р/п від 22.05.2008, зобов`язати відповідача поновити її права шляхом підвищення щомісячних виплат додаткової пенсії за шкоду здоров`ю з 15 % до 30 % прожиткового мінімуму, діючого на момент виплати;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась в порушенні права позивача на виплату індексації пенсії, передбаченої ст. 67 Законом № 796-XII та зобов`язати відповідача поновити її права шляхом обчислення та виплати щомісячних сум індексації, з використанням базового місяця жовтня 2008 року, відповідно до вимог абзацу 3 частини 5 діючого «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
2. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2012 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачці пенсії з урахуванням ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» за період з 01 січня 2011 року по 22 липня 2011 року. Зобов`язано УПФ України в Корабельному районі м. Миколаєва провести нарахування та перерахунок ОСОБА_1 пенсії на підставах ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з понаднормативного стажу 15 років та виплатити позивачці суму недоотриманої нию пенсії за період з 01  січня 2011 року по 22 лютого 2011 року. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в період з 01 січня 2011 року по 22  липня 2011 року. В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовлено.

3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015  року постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2012  року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком в період з 01 січня 2011 року по 22 липня 2011 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
4. Постановою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року по справі №2-а/1414/18/12 (2а-2744/2011) - скасовано, залишено в силі постанову Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2012 року.
5. 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із заявою про виправлення описок у постанові Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2012 року.
6. В обґрунтування заяви позивачкою зазначено, що у постанові Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2012 року помилково застосовано норми статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та неправильно визначено термін дії порядку підвищення пенсії.
7. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2020 року повернуто заяву ОСОБА_1 про виправлення описок в постанові Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2012 року.
8. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2020 року залишено без змін.
9. Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, в якій просила скасувати вказані рішення та ухвалити нове про задоволення її вимог.
10. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
11. Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
12. Право на касаційне оскарження визначено у статті 328 КАС України.
13. Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
14. Частиною другою статті 328 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.
15. Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
16. Ухвала суду першої інстанції, якою повернуто заяву про виправлення описок у постанові, відсутня у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку відповідно до частини другої статті 328 КАС України. Враховуючи те, що у частині другій статті 328 КАС України наведений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про виправлення описки, а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, касаційному оскарженню не підлягають.
17. Пунктом першим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено імперативну норму, яка визначає, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
18. Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року відкрите помилково та підлягає закриттю.
19. Аналогічних висновків щодо процесуальної можливості закриття провадження у справах, провадження у яких відкрито помилково, дійшов Верховний Суд у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 826/11418/17, від 02 березня 2020  року у справі № 1.380.2019.000810 та від 28 вересня 2020 року у справі  №  260/304/19.
Керуючись статтями 13, 333, 339, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2020  року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2020 року по справі № 2-а-2774/11.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
А.Ю. Бучик 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду