П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
21 жовтня 2020 року                                                                         місто  Київ
                                                                                                           справа № 753/16641/19
                                                                                                  провадження №22-ц/824/10600/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Мазурик О.Ф., Поливач Л.Д., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,
 
сторони:
позивач - ТОВ «ІГІС»
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем,, 
на заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від  10 жовтня 2019 року, ухвалене у складі судді Кмаревцевої Л.В.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІГІС» до ОСОБА_1 про  відшкодування шкоди,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2019 року  позивач  ТОВ «ІГІС» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Позов обґрунтовано тим, що 4 серпня 2018 року о 14 год.45 хв.  по бул.Дружби Народів, 40 «а» в м.Києві з вини водія ОСОБА_1 мала місце дорожньо-транпсортна пригода за участю автомобілів  «Mitsubishi Pajero Spоrt", д.н.з. НОМЕР_1 , належного позивачеві, під керування водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Nissan», д.н.з.  НОМЕР_2 , належний та під керуванням водія ОСОБА_1 .
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Nissan» , д.н.з.  НОМЕР_2   на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Провідна».
16 серпня 2018 року ТОВ «ІГІС» письмово повідомило ПрАТ «СК Провідна» про ДТП, та подало заяву про виплату страхового відшкодування.
З 6 серпня 2018 року по 6 жовтня 2018 року автомобіль знаходився на станції техобслуговування  у зв`язку з проведенням відновлювального ремонту.
Згідно рахунку ТОВ «Автоград» від 14 серпня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Spоrt", д.н.з. НОМЕР_1   склала 188930 грн.86 коп.  Згідно акту виконаних робіт вартість придбаних запчастин та виконаних робіт  становить 188930 грн.86 коп., які були сплачені позивачем.
10 жовтня 2018 року ТОВ «ІГІС» вдруге звернулося до ПрАТ «СК Провідна`з  заявою про виплату страхового відшкодування.
7 листопада та 8 листопада 2018 року ПрАТ «СК Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 100000 грн. та 12667 грн.99 коп.
12 березня 2019 року ТОВ «ІГІС» звернулося до господарського суду з позовом до ПрАТ «СК Провідна»  про стягнення недоплаченої суми матеріального збитку, проте 14 травня 2019 року у позові було відмовлено повністю на підставі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мотивуючи недоплату суми матеріального збитку - врахуванням зносу деталей, що замінювалися.
Враховуючи, що  фактичний розмір шкоди становить 188930 грн.86 коп.,  а страхові виплати 112 667 грн.99 коп., позивач на підставі ст.ст.1166, 1194 ЦК України просив стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 76262 грн.87 коп.
Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 10 жовтня 2019 року  позов ТОВ «ІГІС» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІГІС» у рахунок відшкодування шкоди 76262 грн.87 коп.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник відповідача адвокат Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі посилається на те, що судом не  повно з`ясовані обставини справи.
Зокрема посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що  саме страховик має відшкодувати шкоду позивачу. Крім того,  апелянт, не погоджуючись з розміром визначеної матеріальної шкоди,  не міг провести експертизу на замовлення, оскільки автомобіль перебуває у власності позивача, а суд першої інстанції залишивши заяву відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення, позбавив його можливості заявити клопотання про проведення експертизи.
У відзиві на апеляційну скаргу   позивач ТОВ «ІГІС» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити  без змін.  Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, викладені позивачем у позові обставини підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, зазначив про те, що  проведення в суді апеляційної інстанції  автотоварознавчої експертизи є недоцільним у зв`язку з  об`єктивною неможливістю виявити нові обставини по справі.
В судове засідання ОСОБА_1 , його адвокат Конюшко Д.Б.  та представник ТОВ «ІГІС» не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про  вручення поштового відправлення (а.с.193-196), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом установлено, що 4 серпня 2018 року по бульвару Дружби Народів в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Pajero Spоrt, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ІГІС», під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки Nissan, д.н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 
10 вересня 2018 року постановою Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan, д.н.з.  НОМЕР_2 на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК Провідна» за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів  №АК 7677815 від 29 липня 2017 року  та договором добровільного страхування  цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №12/1302407/1046/17 від 29 вересня 2017 року.
16 серпня 2018 року ТОВ «ІГІС» належним чином повідомило ПрАТ «СК «Провідна» про дорожньо-транспортну пригоду та подало заяву про виплату страхового відшкодування. З 6 серпня 2018 року по 6 жовтня 2018 року автомобіль, належний позивачеві, знаходився  на станції технічного обслуговування у зв`язку з проведенням відновлювального ремонту та не використовувався за призначенням.
Згідно рахунку ТОВ «Автоград» ( офіційного дилерського центру Mitsubishi Motors в м.Києві) №М СчЕ01947 від 14 серпня 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Pajero Spоrt, д.н.з. НОМЕР_1 склала 188930 грн.86 коп. Згідно акту виконаних робіт (наряд-замовлення №М-ЗН 0144113 від 6 жовтня 2018 року) вартість придбаних запчастин та виконаних робіт по відновленню автомобіля Mitsubishi Pajero Spоrt, д.н.з. НОМЕР_1 склала 188930 грн.86 коп.  ТОВ «ІГІС» оплатило вартість запчастин та ремонтних робіт.
10 жовтня 2018 року ТОВ «ІГІС» вдруге звернулося до ПрАТ СК «Провідна»  заявою про виплату страхового відшкодування, надавши акт виконаних робіт та копій  платіжних доручень для підтвердження реально понесених витрат по відновленню пошкодженого автомобіля.
7 листопада 2018 року та 8 листопада 2018 року ПрАТ СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 100000 грн. та 12667 грн.99 коп..
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що  обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ СК «Провідна» як страховиком за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів  №АК 7677815 від 29 липня 2017 року  та договором добровільного страхування  цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» № 12/1302407/1046/17 від 29 вересня 2017 року виконано в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 як винна особа в дорожньо-транспортній пригоді  зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим  відшкодуванням.
Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених судом обставинах і  нормах матеріального права.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка ї завдала.
Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, під  час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки Mitsubishi Pajero Spоrt, д.н.з. НОМЕР_1 , сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , вартість  виконаних робіт, в тому числі придбаних запчастин,  необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, склала 188930 грн.86 коп., страховиком  винної особи зобов`язання за двома договорами виконані в повному обсязі, здійснено виплату  позивачу страхового відшкодування в сумі 112667 грн.99 коп., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням має сплатити відповідач ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  залишок суми в розмірі 76 262 грн.87 коп. має відшкодувати  страховик, є безпідставними, виходячи з наступного.
Положенням ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності  власників наземних транспортних засобів»  передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з  відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди о місця проживання того  власника чи законного  користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та  плата за послуги стоянки.
Пунктом 10.5 Договору добровільного страхування  цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» №12/1302407/1046/17 від 29 вересня 2017 року передбачено, що страховик відшкодовує тільки ту шкоду, розмір якої перевищує розмір шкоди, який має бути відшкодований щодо цього страхового випадку за полісом ОСЦПВ. Страховик не відшкодовує інші види шкоди, що не підлягають відшкодуванню за Полісом ОСЦПВ. Розмір збитку, що підлягає відшкодуванню страховиком за шкоду, заподіяну третім особам за даним договором розраховується в порядку, що встановлений для розрахунку розміру збитку за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та (або) майну третьої особи, полісом ОСЦПВ.
Таким чином,  страховик винної особи зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Рішенням Господарського суду м.Києва від 14 травня 2019 року встановлено, що  обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ СК «Провідна» як страховиком за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів  №АК 7677815 від 29 липня 2017 року  та договором добровільного страхування  цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за умовами «Автоцивілка плюс» № 12/1302407/1046/17 від 29 вересня 2017 року виконано в повному обсязі, сплачено потерпілому ТОВ «ІГІС» частину вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Е-3 = 0,452)  в сумі 112667 грн.99 коп.
Отже, незважаючи на те, що  страхова сума за договором добровільного страхування  цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів складає 150000 грн., але умовами договору не передбачений обов`язок страховика сплатити шкоду, заподіяну майну третьої особи,  без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу,  тому недоплачену суму вартості відновлювального ремонту з метою відшкодування позивачеві збитків в повному обсязі має відшкодувати саме винна особа ОСОБА_1 .
Оскільки  позивач в обґрунтування своїх вимог надав документи, що підтверджують його фактичні витрати на проведення відновлювального ремонту, і апелянт будь-яких заперечень щодо  наданих позивачем документів не надає, підстави для призначення судової автотоварознавчої експертизи  відсутні.
Надані позивачем документи, а саме рахунок ТОВ «Автоград» ( офіційного дилерського центру Mitsubishi Motors в м.Києві),  акт виконаних робіт (наряд-замовлення №М-ЗН 0144113 від 6 жовтня 2018 року), платіжні доручення № 345 від 22 травня 2018 року, № 392 від 8 жовтня 2018 року є належними, допустимими та достатніми доказами, що підтверджують розмір заподіяних позивачу збитків  через пошкодження його майна.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
  Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують..
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375,  381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Конюшко Денисом Борисовичем, - залишити без задоволення.
Заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від  10 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повна постанова складена 21 жовтня 2020 року.

 
Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                                       О.Ф.Мазурик

                                                                                                 Л.Д. Поливач