ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/1931/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пількова К. М., суддів: Погребняка В. Я., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Крапивної А. М.,

учасники справи:
прокурор - Грищенко М. А., прокурор Офісу Генерального прокурора
позивач - Міністерство оборони України  
представник позивача - Ковальчук І. В., на засадах самопредставництва
відповідач - Державне підприємство "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод" 
представник відповідача - не з`явився

Відповідно до Закону України "Про державну таємницю", порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №  939, Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №  373, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

розглянув у закритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника військового прокурора Західного регіону України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 (головуючий суддя Чорногуз  М.  Г., судді Хрипун О. О., Іоннікова І. А.) у справі Господарського суду міста Києва за позовом Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Державного підприємства "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод" про стягнення 7  143 770,84 грн,

1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1.13.02.2019 Заступник військового прокурора Західного регіону України (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - Позивач, Міноборони) звернувся до Державного підприємства "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод" (далі - Відповідач, Підприємство) з позовом про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7  143  770,84 грн, з яких 3 199 105,99 грн пені та 3 944 664,85 грн штрафу за порушення умов державного контракту від 26.03.2018 № 403/1/18/15 (далі - Контракт).
1.2.Позовні вимоги мотивовані тим, що всупереч вимогам статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умов Контракту, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, оскільки вироби-1, 2 вартістю 109 690 336,00 грн для потреб Збройних Сил України поставив із простроченням на 23 та 35 днів відповідно.  

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.          11.06.2019 Господарський суд міста Києва (суддя Ярмак О. М.) позов задовольнив; стягнув з Підприємства на користь Міноборони 2 857 508, 32 грн.
2.2.          Судове рішення мотивоване тим, що висновки Львівської торгово-промислової палати № 07-07/3050 від 23.10.2018, № 07-07/3265 від 12.11.2018, № 06-24/3623-1 від 13.12.2018 на підтвердження обставин непереборної сили не є документами в розумінні статті 617 ЦК України та Закону України "Про торгово-промислові палати", що підтверджують наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Встановлені у сертифікаті № 8337 обставини не мають безумовний невідворотний характер, що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань за Контрактом, отже не є підставою для звільнення Відповідача як від обов`язку своєчасного виконання зобов`язання, так і від відповідальності за прострочення його виконання.
Беручи до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поведінку Відповідача та вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання за Контрактом, яке виконано в межах дії Контракту та з незначним простроченням, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру заявлених штрафних санкцій до 40 %. 

3.          Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
3.1.          11.09.2019 Північний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 скасував; прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.
3.2.          Постанова суду мотивована тим, що фактично роботи були виконані 28.11.2018 та 30.11.2018, а строк приймання виробів представником Позивача не може бути включений до строків виконання робіт Відповідачем, отже відсутні підстави для стягнення санкцій у вигляді 7 % штрафу за порушення строків виконання робіт, оскільки роботи були виконані з простроченням, меншим ніж 30 днів. Суд визнав, що встановлені у Сертифікаті № 8337 обставини, а саме: заборона (обмеження) імпорту мають безумовний характер невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Контракту, отже зазначені обставини є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.
Також суд погодився з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у цій справі.

4.          Короткий зміст вимог касаційної скарги
4.1.            Прокурор (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 і залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019.     

5.          Доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі
5.1.          У порушення вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції не з`ясував повно та всебічно обставини, на які посилалися Позивач та Прокурор як на підставу своїх вимог, оцінки всім аргументам не надав.
5.2.          Суд апеляційної інстанції, досліджуючи посвідчення ГВП МОУ від 14.12.2018 № 171 та від 26.12.2018 № 190, безпідставно зробив висновки про зміст листів Відповідача від 28.11.2018 № 403/2/2/9405 та від 30.11.2018 №  403/2/2/9554, не дослідивши їх, оскільки зазначені листи відсутні в матеріалах справи; суд не взяв до уваги приймально-здавальні акти апаратів після ремонту від 14.12.2018 № 539-18 та від 26.12.2018 № 550-18, а також акти військового майна виробів від 14.12.2018 № 540-18 та від 26.12.2018 № 551-18.
5.3.          Суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги висновки Львівської торгово-промислової палати від 30.10.2018 № 19-08-9/1050, від 12.11.2018 № 19-08-9/1105/1 на підтвердження підстав звільнення Відповідача від відповідальності, які вказують лише на можливість продовження термінів виконання робіт за Контрактом.
5.4.          Відповідач у встановлений в пункті 7.4 Контракту строк не повідомив Позивача про неможливість виконання його умов, а дія форс-мажорних обставин не перешкоджала виконанню зобов`язань за цим Контрактом, оскільки у період дії форс-мажорних обставин здійснювався ремонт виробів, їх пред`явлення головному представництву замовника та пред`явлення відремонтованих виробів представнику замовника, висновок про що міститься у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №  910/15492/17.

5.5.          27.12.2019 Прокурор подав додаткові пояснення до касаційної скарги, в яких зазначив, що відповідно до інформації, зазначеної в сертифікаті, виконавець перед укладенням Контракту дослідив ринок запасних частин, перелік яких точно був відомий, оскільки вироби вже знаходились на підприємстві на дослідженні, отже Відповідач уклав Контракт, знаючи ситуацію на ринку та погодився на виконання робіт у встановлені терміни.
Також не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів згідно з пунктом 3.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44.  

6.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
6.1.  10.12.2019 Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
6.2.          Датою виконання Контракту у цілому є дата підписання сторонами акта приймання-передачі робіт (продукції), який складається на підставі документів, визначених пунктом 2.13 Контракту, однак строк приймання замовником виконаних робіт (продукції) не залежить від виконавця, а Прокурор та Позивач не надали доказів на підтвердження вини саме Відповідача в затримці приймання замовником продукції, тому суд правильно встановив, що роботи були виконані із затримкою менш ніж 30 днів, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 %.
6.3. Факт істотної зміни обставин, які вплинули на можливість своєчасного виконання Відповідачем зобов`язань за Контрактом, встановлений у висновках Львівської торгово-промислової палати і ні Прокурором, ні Позивачем в судах попередніх інстанцій не заперечувався.
6.4.          Підприємство не могло передбачити ні зміни істотних обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, ні настання обставин непереборної сили та не могло запобігти настанню таких обставин.
6.5.          Суд апеляційної інстанції правильно застосував статті 614, 617 ЦК України, статті 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

7.          Розгляд справи Судом
7.1.          Ухвалою Верховного Суду від 25.11.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Прокурора на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019, призначено розгляд справи у закритому судовому засіданні.
7.2.          Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2020 зупинено провадження у цій справі до отримання прокурором відділу представництва інтересів держави у військовій сфері Офісу Генерального прокурора Голубом Є. В. довідки про наявність допуску до державної таємниці за формою 14.
7.3.          26.02.2020 ухвалою Верховного Суду провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи у закритому судовому засіданні на 05.03.2020.
  7.4.          05.03.2020 оголошено перерву у розгляді справи до 19.03.2020.
7.5.          Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" із змінами і доповненнями станом на 18.03.2020, установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України карантин із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів. У зв`язку з чим ухвалою Верховного Суду від 18.03.2020 відкладено розгляд справи та зазначено, що про дату і час судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково, про що також учасників справи повідомлено телефонограмами.
7.6.          Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2020 справу призначено до розгляду в закритому судовому засіданні на 21.05.2020.
7.7.          15.05.2020 від представника Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з наступними змінами.
7.8.          19.05.2020 Суд ухвалою розгляд справи відклав та вказав, що про дату і час судового засідання буде повідомлено додатково.
7.9.          Ухвалою від 27.08.2020 призначено розгляд касаційної скарги у закритому судовому засіданні на 10.09.2020. Суд вказав, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, внесено зміни у пункт 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
При цьому, пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, зокрема, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.09.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Зважаючи на строки розгляду касаційної скарги, передбачені статтею 306 ГПК України, беручи до уваги необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд) (далі - Конвенція), та з метою забезпечення стабільного здійснення судочинства, Суд дійшов висновку про необхідність призначення розгляду касаційної скарги у цій справі.
7.10.          07.09.2020 від представника Позивача до Суду надійшло клопотання, в якому він просить відкласти розгляд справи беручи до уваги зростання статистики захворюваності на коронавірусну хворобу у м. Львові, та враховуючи, що представник підприємства у справі, який має допуск до державної таємниці, - начальник юридичного відділу Козак В. Г., до 10.09.2020 перебуває у щорічній відпустці і не має змоги взяти участь у судовому засіданні.
7.11.          10.09.2020 Верховний Суд відклав розгляд справи на 08.10.2020.
7.12.          Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №  641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого з 12.03.2020 постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).
7.13.          В той же час Cуд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
7.14.          З метою дотримання розумних строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду касаційної скарги у визначену дату.
7.15.          Суд констатує, що учасники справи мали можливість висловити свої позиції у касаційній скарзі та відзивах на неї, також відсутні обставини, що унеможливлюють розгляд справи у призначеному судовому засіданні 08.10.2020

8.          Встановлені судами обставини
8.1.          26.03.2018 між Міноборони (замовник) та Підприємством (виконавець) укладено Контракт на модернізацію двох виробів для потреб Збройних Сил України, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язався виконати роботу (поставити продукцію) в обсягах і строки, що зазначені в календарному плані виконання робіт, а замовник - прийняти та оплатити ці роботи.
8.2.          Згідно з пунктом 2.1 Контракту орієнтовна вартість робіт (продукції) на момент його укладення становить 139 337 670,00 грн.
8.3.          На виконання умов Контракту Позивач перерахував Відповідачу попередню оплату у розмірі 111 470 136,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 11.04.2018 № 403/1/58, від 27.04.2018 № 403/1/100 та №  403/1/90, від 15.06.2018 № 403/1/227, від 14.08.2018 № 403/1/304 та від 11.09.2018 № 403/1/350.
8.4.          Додатковою угодою № 1 від 07.12.2018 сторонами внесено зміни до пункту 2.1 Контракту та встановлено договірну вартість робіт (продукції) в сумі 109  690 336,00 грн.
8.5.          За результатами проведених на виконання умов Контракту взаємних розрахунків сторонами погоджено договірну ціну модернізації виробу-1 та договірну ціну модернізації виробу-2.
8.6.          03.12.2018 Відповідач платіжним дорученням № 4740 повернув Позивачі кошти, що перевищували попередню оплату, враховуючи договірну ціну.
8.7.          Пунктом 3.8 Контракту передбачено, що "Датою виконання робіт є дата підписання представником замовника посвідчення…".
8.8.          Календарним планом до Контракту визначено строк виконання робіт щодо модернізації двох одиниць.
8.9.          За приймально-здавальним актом № 539-18 від 14.12.2018 передано один виріб із зазначенням технічних характеристик та комплектності, за актом №  550-18 від 26.12.2018 Позивачу передано другий виріб.
8.10.          Згідно з умовами пункту 7.2 Контракту за порушення строків виконання робіт (поставки продукції) виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості виконаних робіт, непоставленої продукції (робіт) за кожен день прострочення поза встановлені контрактом строки поставки (робіт), а за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної суми.
8.11.          Пунктом 7.3 Контракту визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за контрактом у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення контракту та виникли незалежно від волі сторін (аварія, катастрофа, виняткові погодні умови в частині, що стосується льотних випробувань, стихійне лихо, епідемія, диверсія, війна, інша небезпечна подія).
8.12.          Умовами пункту 2.3 Контракту передбачено, що відповідальним за результати робіт співвиконавців залишається виконавець.
8.13.          21.11.2018 листом № 3626 військове представництво повідомило департамент Міноборони, що роботи за Контрактом зірвані. Не здійснено зовнішнє фарбування виробів, зазначено орієнтовний термін виконання робіт.
8.14.          Відповідач у листі № 07-07/3387 від 22.11.2018 пояснив, що закупівлі на електронному торговельному майданчику необхідних запасних частин у зв`язку з триваючою збройною агресією РФ проти України та обмежувальними заходами щодо юридичних осіб РФ результатів не дали. Проблематичність у закупівлях запасних частин, обумовлена обмежувальними заходами, призвела до зривів диспетчерських графіків на виконання робіт, передбачених Контрактом.
8.15.          Суд апеляційної інстанції встановив, що роботи виконані фактично 28.11.2018 та 30.11.2018, що підтверджується посвідченням ГВП Міноборони № 171 від 14.12.2018 та № 190 від 26.12.2018, в яких є посилання на листи Відповідача щодо надання та оформлення документації від 28.11.2018 № 403/2/2/9405 та від 30.11.2018 № 403/2/2/9554 (т. 1 а. с.  25, 28, 32).
8.16.          Спільним рішенням № 18.03.ОАЗ.ДАЗ.ЗЧ про організацію робіт з відновлення та взяття на облік конструкторської документації для виготовлення запасних частин, з метою підтримання справності та бойового потенціалу та проведення заходів з імпортозаміщення запасних частин для досягнення незалежності від іноземних постачальників запасних частин вирішили провести заходи з підготовки й постановки на виробництво запасних частин згідно з Переліком (т. 2, а. с. 87-91).
8.17.          12.10.2018 затверджено рішення № 18.05.ОАЗ.ДАЗ.ЗЧ та №  18.06.ОАЗ.ДАЗ.ЗЧ про введення в дію та взяття на облік конструкторської документації для виготовлення запасних частин виробів (а. с. 92-104).
8.18.          Львівська торгово-промислова палата листом № 19-08-9/1050 від 30.10.2018 на підставі аналізу обставин дійшла висновку, що Підприємство доклало всіх зусиль і використовувало всі доступні для нього можливості для належного виконання зобов`язань за Контрактом, а обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов`язань, а саме вступ в законну силу положень органів державної влади, у тому числі таємних пунктів Указу Президента, можна визначити як надзвичайні і невідворотні за цих умов відповідно до законодавства України та вимог розділу 7 Контракту.
8.19.          Згідно з висновком Львівської торгово-промислової палати № 19-08-9/1105/1 від 12.11.2018 істотна зміна обставин за Контрактом для Підприємства є непередбачуваною, тривалою, невідворотною і вина щодо її виникнення відсутня, бо знаходиться поза межами волі, бажань і дій сторін, порушуючи баланс їх майнових інтересів і позбавлення того, на що вони розраховували, вступаючи в договірні відносини, а також свідчить про прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом унеможливлення виконання своїх зобов`язань як ДП "ОАЗ" щодо ремонту виробу у строк 90 календарних днів з дня отримання попередньої оплати, так і ДП "ЛАРДЗ" щодо ремонту виробів з урахуванням технічного стану визначений термін та об`єктивно унеможливлює їх виконання (т. 1 а. с. 149-154).
8.20.          Сертифікатом № 8337 Львівської торгово-промислової палати від 21.11.2018 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): заборона (обмеження) імпорту Підприємства, дата настання 21.06.2018 і тривають станом на 21.11.2018.
8.21.          З посиланням, серед іншого, на зазначений сертифікат Відповідач вказав, що поставка виробів за контрактом була здійснена із простроченням внаслідок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та істотної зміни обставин, які вплинули на можливість своєчасного виконання зобов`язань за контрактом, а саме: обмежувальних заходів, що встановлені Указом Президента України від 21.06.2018 № 176/2018 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України" від 21 червня 2018 "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».
8.22.          Прокурор заявив до стягнення за прострочення виконання зобов`язань за Контрактом: виробу-1, який фактично передано 14.12.2018 пеню у розмірі 1  226 773,56 грн; виробу-2, який фактично передано 26.12.2018 пеню у розмірі 1  972 332,43 грн та 3 944 664,85 грн штрафу. 

9.          Позиція Верховного Суду
9.1.          Як свідчать встановлені судами обставини, взаємні права та обов`язки сторін виникли з Контракту, за яким, зокрема Відповідач зобов`язався виконати для Позивача роботи у строк, встановлений його умовами.
9.2.          Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
9.3.          Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
9.4.          За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
9.5.          Звертаючись до суду з цим позовом про стягнення штрафних санкцій Прокурор послався на неналежне виконання Відповідачем зобов`язань. передбачених умовами Контракту, а саме на порушення встановленого строку виконання робіт за ним.
9.6.          За частинами першою, другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
9.7.          Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
9.8.          Відповідно до частини другої статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
9.9.          Задовольняючи заявлені позовні вимоги про стягнення з Підприємства на користь Міноборони з урахуванням зменшення штрафу до 2 857 508, 32 грн, місцевий господарський суд виходив з того, що висновки Львівської торгово-промислової палати на підтвердження дії обставин непереборної сили не є документами у розумінні статті 617 ЦК України та Закону України "Про торгово-промислові палати", що підтверджують наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а встановлені у сертифікаті № 8337 обставини не мають безумовний невідворотний характер, що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умовами Контракту, отже не є підставою для звільнення Відповідача як від обов`язку своєчасного виконання зобов`язання, так і від відповідальності за прострочення його виконання.
9.10.          Суд апеляційної інстанції, скасовуючи вказане рішення місцевого господарського суду, зазначив, що фактично роботи за Контрактом були виконані 28.11.2018 та 30.11.2018, а строк прийняття Виробів Позивачем не може бути включений до строків виконання робіт Відповідачем, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій у розмірі 7 % за порушення строків виконання робіт, яке становило менше 30 днів, а зазначені у Сертифікаті №  8337 обставини мають безумовний характер невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Контракту, тому є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.
9.11.          Водночас, згідно із частиною другою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
          Аналогічне визначення форс-мажорних обставин міститься у Регламенті засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії  Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5) (далі - Регламент). Форс-мажорними можуть бути визнані ті обставини, які не зазначені у вищенаведеному переліку, проте відповідають критеріям форс-мажорних згідно з положеннями пункту 6.9 цього Регламенту, не суперечать законодавству України і узгоджені сторонами у договорі, контракті, угоді як такі, що звільняють їх від цивільно-правової відповідальності.
9.12.          Пунктом 6.9 Регламенту передбачено, що надані Заявником документи для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) мають свідчити про: надзвичайність таких обставин (носять винятковий характер і знаходяться за межами впливу сторін); непередбачуваність обставин (їх настання або наслідки неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору, перед терміном настанням зобов`язання або до настання відповідного обов`язку); невідворотність (непереборність) обставин (неминучість події/подій та/або її/їх наслідків); причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання Заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо). 
9.13.          Обставини, на які посилається сторона правочину як на форс-мажорні (обставини непереборної сили), мають характеризуватися усією сукупністю ознак, визначених наведеними положеннями.
9.14.          Розглядаючи питання щодо наявності підстав для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань за договором з посиланням на дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) суди мають виходити з того, що сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, згідно з Регламентом, є документом, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тобто є доказом, який має оцінюватися судом поряд з іншими, наданими учасниками справи доказами, відповідно до статті 86 ГПК України.
9.15.          Положеннями зазначеної статті передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
9.16.          Втім, суд апеляційної інстанції, пославшись на те, що зазначені у Сертифікаті №  8337 обставини мають безумовний характер невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Контракту, належну оцінку цьому Сертифікату не надав та не з`ясував, який саме обов`язок за Контрактом не міг бути виконаний або не був виконаний та внаслідок дії яких саме обставин непереборної дії та не встановив, який період їх дії.
9.17.          Також суд апеляційної інстанції, вказавши на підтвердження факту виконання робіт, послався на листи Відповідача щодо надання та оформлення документації  від 28.11.2018 № 403/2/2/9405 та від 30.11.2018 № 403/2/2/9554, при цьому зміст зазначених листів не дослідив та належної оцінки цим документам не надав.
9.18.          Встановлені судами обставини у цій справі також не містять висновків щодо оцінки приймально-здавальних актів апаратів після ремонту від 14.12.2018 № 539-18 та від 26.12.2018 № 550-18, а також актів технічного стану військового майна виробів від 14.12.2018 № 540-18 та від 26.12.2018 № 551-18, на які послався Скаржник у касаційній скарзі.
9.19.          Водночас, відповідно до частин другої статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
9.20.          При цьому, досліджуючи надані учасниками справи докази та надаючи їм оцінку відповідно до статті 86 ГПК України, суд, як передбачено статтею 76 ГПК України, не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, яким, у розумінні цієї норми, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
9.21.          Частинами першою - п`ятою статті 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
9.22.          Постанова апеляційного господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.
9.23.          Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України, в редакції, чинній на час звернення із касаційною скаргою, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
9.24.          З огляду на наведене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим касаційну скаргу необхідно задовольнити частково.
9.25.          Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, перевірити доводи учасників справи, у тому числі щодо підстав звернення Прокурора із цим позовом, повно дослідити наявні в матеріалах справи докази, на підставі яких встановити істотні для справи обставини, прийняти законне та обґрунтоване рішення

10.          Судові витрати
10.1.          Оскільки справа підлягає направленню на новий розгляд, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Заступника військового прокурора Західного регіону України задовольнити частково.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі № 910/1931/19 скасувати. Справу № 910/1931/19 передати до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                К. М. Пільков

Судді                                                                                                    В. Я. Погребняк

                                                                                                    Ю. Я. Чумак